benvenuto

WElcome

Italien rankas ofta som ett av de fem bästa länderna i världen att besöka, men varför? Är det den smakrika maten, den rika historien, arkitekturen, de antika ruinerna och renässanskonsten eller de varierande landskapen - från Dolomiternas alpina toppar till Toscanas böljande kullar och Amalfikustens pittoreska kustbyar? Vad sägs om lite av allt detta? I den här helt nya boken utforskar vi Italiens historia, var man kan resa och dess seder och kultur. Upptäck vikten av religion och sport, sanningen bakom maffian och hur nationen gjort avtryck inom mode, film, musik och snabba bilar! Visste du att en italienare var den verkliga hjärnan bakom telefonen? Ta en kopp kaffe, sätt dig ner och njut av att få veta ännu mer om la dolce vita - den italienska livsstilen!

Bild Getty bilder

innehåll

12

22

48

64

66

32

40

Bilder Getty Images, Alamy, Hannah Hughes (pizza)

HISTORIA

10	det tidiga italien
De kulturer och innovationer som föregick romarriket
12	Det romerska riket
Hur Rom blev herre över Medelhavsvärlden
22	Från Rom till renässansen
Medeltiden var full av imperialistiska ambitioner, religiösa kontroverser och maktkamper
28	Risorgimento
Den sista striden om Italiens enande
32	Det moderna Italien
Hur Italien navigerade genom fascism, världskrig och en global finanskris

RESA

38	turin
Upptäck de kulturella pärlor som finns i denna spännande stad
39	milan
Avslöja en av världens modehuvudstäder
40	venedig
Navigera på de unika vattenvägarna i Italiens brostad
43	bologna
Bologna är berömt för sin gastronomi och är ett paradis för matälskare
44	pisa
Denna antika stad har mycket mer att erbjuda än sitt berömda sneda landmärke
46	florens
Denna stad är en helgedom för renässansen och är full av konst och kultur
47	san marino
Denna mikrostat i hjärtat av Italien har så mycket att erbjuda
48	rom
Besök den eviga staden för både antika och moderna underverk
56	pompeji
Ta en tur till Vesuvius för att besöka de bevarade resterna av ett land som frusit i tiden
57	neapel
Rik på historia, kultur och, naturligtvis, pizza
58	sicilien
Få en explosiv upplevelse när du utforskar Europas största aktiva vulkan
60	sardinien
Rena stränder och överdådiga vistelser möter granitklippor och gamla vägar
62	amalfikusten
Glamour och historia, från bergen till havet
64	cinque terre
Dessa fem färgstarka kustbyar är juveler på den liguriska kusten
66	de italienska sjöarna
Åk för äventyr eller avkoppling, stanna för den fantastiska utsikten
68	dolomiterna
Italiens berg bjuder på äventyr i snö och sol

74

82

98

120

112

78

kultur

72	La Bella 	Italienska språket
Förstå komplexiteten och skönheten i detta romanska språk
74	Galateo Italiano
Upptäck varför vett och etikett i
Italien är en sann konstform
78	En smak av Italien
Slå dig ner för att ta reda på allt om Italiens unika kärleksaffär med mat
82	Margherita pizza
Återskapa en klassisk pizza i napolitansk stil hemma
84	Bolognese
Detta är en bra budgetvänlig förändring av en klassisk Bolognese
85	Parmigiana
En middag i en gryta som ger maximal smak med minimal ansträngning
86	Bruschetta
Denna klassiska italienska aptitretare eller mellanmål är lätt att göra
87	Tiramisu
Mascarpone och vispade ägg ger en autentisk rikedom
88	Druva förväntningar
Fördjupa dig i italiensk vin med vår guide till landets vinregioner
90	Spiritualitet 		möter det sekulära
Hur religionen är sammanflätad med den italienska livsstilen
92	Sport i Italien
Lär dig mer om Italiens kärlek till snabba bilar och långsam fotboll
94  den italienska "maffian
Den sanna historien om Italiens organiserade brottsliga verksamhet avslöjad

116

KONST & ARKITEKTUR
ARkitektur

98	24 renässans Skatter
Från majestätiska katedraler till visionära målningar
108	10 Världsarvsplatser du kanske missar (men inte borde)
Upptäck de underskattade pärlorna i Italiens otroliga kulturlandskap
112	Made in Italy
Den tidlösa dragningskraften hos italienskt mode, hantverk och kultur
114	Musik & Italien
Italiens musikaliska arv - från Paganini till Pavarotti, och från pianofortes till Pausini
116	Berättande 		en nation
Upptäck den italienska filmens uppgång, rytm och varaktiga kulturarv

uppfinningar

120	Ikoner på hjul
Varför Ferrari och Vespa är mer än bara transportmedel i Italien
124	10 bästa italienska uppfinningar
Från termometrar och skrivmaskiner till mikrochips
128	Italiens stora upptäcktsresande
Möt pionjärerna som hjälpte till att forma världen

128

N

italien

E

W

S

padua

dolomiterna

Maranello

dolomiter

DEN SJÖARNA

milan

bologna

venedig

verona

MILAN

maranello

TURIN

PONTEDERA

florens

san marino

pontedera

PISA

cinque terre

toskana

turin

vaTIska staden

alberobello

rom

vatikanen
stad

napoli

pompeji

amalfikusten

ROME

sardinien

NAPLES

POMPEII

sicilien

IL BEL PAeSE

Nicknamnet Il Bel Paesedet italienska uttrycket för "det vackra landet", lever Italien mer än väl upp till sitt smeknamn. Oavsett om du förknippar det med mat, fotboll, mode, snabba bilar eller antik historia har varje region något att erbjuda. Den här kartan är bara en försmak av vad den här boken och Italien har att erbjuda. Vänd på sidan för att dyka djupare in i skönheten i Il Bel Paese.

Bilder Getty Images, Shutterstock

STORIA

EARLy ITALIEN

Redan före romarriket hade den italienska halvön under tusentals år präglats av olika kulturer och innovationer

ORD mark dolan

Wäven om Italien kan stoltsera med en av världens mest berömda antika kulturer - romarna - hade halvön varit bebodd i tusentals år innan romarriket grundades. För minst 45.000 år sedan fanns det människor i det som nu är Italien, och de levde nomadliv fram till neolitikum för 8.000 år sedan. Förändringar skedde snabbt, ofta på grund av influenser från människor från andra delar av världen, och samhället förändrades. Under århundradena före romarnas ankomst var halvön hemvist för dussintals regionala samhällen, som alla hade sina egna sätt att leva. Den här tidslinjen ger dig en rundtur genom 6 000 års historia, från de tidigaste jordbrukarna via etruskerna, till början av den romerska republiken.

Proto-Villanovan Kultur 1100-900 f.Kr
I slutet av bronsåldern dominerade den proto-villanovanska kulturen Italien och kännetecknades av ökad produktion av metallarbeten, ökad handel med resten av Europa och Medelhavsområdet samt förändrade traditioner; kremering ersatte begravning som den dominerande begravningsritualen och keramiken blev mer dekorativ.

Den neolitiska tiden anländer c.6200-5700 bce

Med början i söder går Italien in i neolitikum, där nomadiska grupper blir bofasta, tämjer växter och djur och tillverkar nya föremål, inklusive keramik och polerade stenverktyg. Förändringen utlöstes sannolikt av inkommande grupper från närliggande regioner som landade på halvön och började bosätta sig där.

6200
bce

Små grupper och deras Beakers
Bell Beaker-kulturen sprider sig över hela den italienska halvön, men dess många små oberoende samhällen lever på olika sätt, var och en påverkad av både utländska och lokala kulturer, människor och traditioner.
2500-2200 f.Kr

Första metallen
Kalcolit (kopparåldern) utvecklingen av metallbearbetning och därmed ökad social stratifiering, könsnormer och begravningar av "krigare".
c.3650-2200 f.Kr

Den preapenninska perioden
Denna kultur från den tidiga och mellersta bronsåldern i södra Italien använde naturliga grottor flitigt som boplatser, begravningsplatser och områden för kult och rituella handlingar.
2200-1500 f.Kr

1700
bce

Den apenninska perioden
Den apenninska kulturen sprider sig över hela halvön och kännetecknas av ökade handelsförbindelser med Egeiska havet och en allt större vikt vid vapen i begravningar.
1500-1350 f.Kr

1100
bce

Villanovansk kultur
Den tidiga järnåldern börjar med Villanovan-kulturen. Metallbearbetningen ökar ytterligare, och järn används nu tillsammans med brons, och handeln med resten av Medelhavsområdet intensifieras. Nya städer grundas, bl.a. Tarquinia och Cerveteri, och kyrkogårdarna blir större och viktigare för samhället.
900-750 f.Kr

Nuragiska Sardinien 1700-238 f.v.t
På bronsålderns Sardinien inleds den nuragiska civilisationen. Den har fått sitt namn efter öns unika runda torn av torr sten - nuraghe - som inte har någon motsvarighet någon annanstans i världen. Den är också anmärkningsvärd för sina bronzetti: delikata och intrikata bronsfigurer av olika slag.

Etruskisk-karthagisk Allians 540 f.Kr
I det tidigaste kända exemplet på geopolitik i det antika västra Medelhavsområdet allierar sig den etruskiska armén med kartagerna, Roms stora fiende, för att bekämpa fokéerna.

Roms legendariska grundande 753 f.Kr
Enligt legenden grundas staden Rom av Romulus och Remus och den kungliga perioden inleds. Vid samma tid närmar sig den etruskiska civilisationen sin höjdpunkt.

Första etruskiska Inskriptioner c.700 f.Kr
Det etruskiska språket har inga kända släktingar, men på 700-talet f.Kr. tog etruskerna till sig det euboeiska grekiska alfabetet för att skriva med, och ibland vände de på tecknen.

Grekerna anländer
Bosättare från Grekland anländer till Italien (början på koloniseringsperioden Magna Graecia) och börjar grunda bosättningar, bland annat Naxos på Sicilien och Cumae i Neapelbukten.
c.750 f.Kr

753
bce

Venetien
En av de mest välkända förromerska Veneti är en av de mest kända förromerska kulturerna i Italien och är mest kända för sina vackert dekorerade situlae i brons - intrikata hinkformade föremål som ofta användes vid begravningar.
c.900-182 f.Kr

Etruskerna
Vid mitten av 800-talet hade Villanovan-kulturen gått igenom genomgått en "orienterande" period, starkt influerad av österländska kulturer, och mognat till den etruskiska civilisationen. De var en av de stora kulturella, ekonomiska och militära makterna i den antika världen, producerade konstnärliga och arkitektoniska mästerverk och dominerade den italienska halvön.
c.750 f.Kr

700
bce

etruskerna förlorar Rom
De sista kungarna i Rom var Etrusker, men efter Tarquinius Sextus våldtäkt på Lucretia gjorde det romerska folket uppror och fördrev dem från staden.
509 f.Kr

540
bce

Etruskiska kyrkogårdar
På 700- och 600-talen f.Kr. byggdes de berömda gravarna i Tarquinia och Cerveteri sina mest storslagna gravar. Vissa har målade fresker som idag betraktas som mästerverk, medan andra återskapade interiörerna i samtida etruskiska hus, på grund av deras starka tro på ett liv efter döden.
c.700-500 f.Kr

509
bce

Den romerska republiken grundas 509 f.Kr
Efter det romerska rikets fall och fördrivningen av dess etruskiske kung grundas den romerska republiken och den långa perioden av romerskt herravälde inleds.

Bilder Getty Images, Alamy

RO ROMAN EMPIRE

Rome växte från en liten stad vid Tibern i Italien till att bli herre över Medelhavsvärlden

ORD Marc DeSantis

Augustus, Roms förste kejsare, lade en stabil grund för imperiet som hjälpte det att överleva i århundraden efter

Liksom de flesta imperier föddes Roms i blod. Först var det bara en liten stad vid Tibern i centrala Italien omgiven av fiender, men Rom expanderade obevekligt. Under ledning av senaten förde man samman de andra latinska folken i Italien till en tät federation, och på 300-talet f.Kr. hade man förödmjukat samniterna i mellersta Italien och etruskerna i norr.
När republiken Rom expanderade längre norrut hamnade romarna i konflikt med gallerna, ett keltiskt folk som levde i norra Italien och dagens Frankrike, och våldsamma krig utkämpades. I söder kom romarna i kontakt med grekerna i södra Italien, som hade bosatt sig i kustregionerna under århundraden tidigare. Generalen och kungen av den molossiska stammen, Pyrrhus av Epirus, kom till sina landsmäns hjälp, men även hans segrar över de tuffa och envisa romarna visade sig vara för kostsamma för att han skulle kunna fortsätta.
År 264 fvt, i den första av tre bittra konflikter, låg Rom i krig med Kartago om kontrollen över Sicilien. Rom segrade till slut, men först efter en oerhört kostsam kamp som varade i 23 år. I det andra kriget mot Kartago, som inleddes av dess mest berömde son, den lysande generalen Hannibal, krossades de romerska arméerna och Italien invaderades. Trots Hannibals hammarslag och ett krig som omfattade i stort sett hela västra Medelhavet höll Rom ut och besegrade Kartago efter 16 blodiga år.
År 146 f.Kr. skulle den romerska hämnden leda till att Kartago förintades fullständigt i det tredje och sista kriget mot det nordafrikanska imperiet. Roms imperialistiska intressen hade vid den här tiden vuxit till att omfatta hela Medelhavsområdet. Krig utkämpades med de stora hellenistiska grekiska imperierna som hade uppstått ur spillrorna av Alexander den stores världsimperium på 400-talet f.Kr. De makedonska, seleukidiska och ptolemaiska imperierna var rika, kulturellt sofistikerade och militärt mäktiga. Rom besegrade dem alla.
Framgångarna förde dock med sig sina egna problem. På 200-talet f.Kr. översköljdes Italien av byten från de besegrade grekiska rivalerna och av slavar från hela Medelhavet och andra delar av världen, som Roms segerrika legioner hade tagit. Ändå var ojämlikheten nu skyhög. Reformförsöken hindrades av de rika och mäktiga, som gynnades av det rådande systemet. Jordlösa, fattiga bönder, som tidigare försett Rom med sina medborgarlegionärer, kastades nu av från sina marker eftersom de inte kunde betala sina skulder och ersattes av slavar som arbetade på jättelika gods som ägdes av de rika. De fattiga fria bönderna sökte sig till Rom, där de ökade befolkningen och bidrog till den stora massan av fattiga i städerna.
stenig grund
Rom fortsatte dock att expandera, men sprickorna i republikens grundvalar började bli allt fler. Inbördeskrig utkämpades med tidigare allierade och mellan rivaliserande generaler. Vid sekelskiftet 1 f.Kr. ledde ultrarika romerska aristokrater arméer som bestod av män som var för fattiga för att köpa sina egna vapen och rustningar. Dessa män kom att förlita sig på att deras generaler skulle se till deras välfärd när de blev avskedade, inte på Roms regering, där senaten hade blivit söndersliten av bitter fraktionalism. En regering som passade för en stad visade sig oförmögen att ta hand om vad som hade blivit ett världsimperium som sträckte sig från Spanien till Palestina. Ambitiösa generaler som stöddes av arméer som var mer lojala mot dem än mot Rom, som Marius och Sulla, hävdade sig till Roms nackdel.
Den främste bland dessa var Julius Caesar. Caesar var visserligen något av en reformator, men han tänkte främst på sig själv och fattade sina beslut därefter. När hans politiska motståndare i senaten ville åtala honom vägrade han naturligtvis att avsäga sig sitt militära befäl och ledde istället sina legioner i en invasion av Italien. Caesar segrade över den senatsfraktion som motsatte sig honom, och även om han aldrig gjorde sig själv till kung

Bild Alamy

Expansion av imperiet

Hur Rom kom, såg och erövrade: en genomgång av alla de territorier som Rom erövrade genom tiderna

5t Århundradet BCE

4t Århundradet BCE

1st Århundradet BCE

1st Århundradet CE

2nd Århundradet CE

Italienska halvön

Sudan

Tunisien

Marocko

Södra Frankrike

Spanien

Norra Frankrike

Grekland

Turkiet

Egypten

Britannia

Dacia (Rumänien)

Armenien

Thrakien (Bulgarien)

Romerska republikens territorier fram till Caesars död (44 F.V.T)

Romerska rikets övriga territorier fram till Augustus död (14 CE)

Romerska rikets övriga territorier fram till Trajanus död (117 CE)

Gallien
Kanske den största av Caesars segrar, belägringen av Alesia ägde rum år 52 fvt och markerade slutet på de galliska krigen. Caesar hade förskansat sig i fästningen Alesia på en kulle och valde att inte storma fästningen utan istället bygga murar och skyttegravar runt den, vilket i princip skapade en blockad för att svälta ut dem.

Trebbia
Slaget vid Trebbia var det första stora slaget under i det andra puniska kriget - som utkämpades mellan den romerska republiken och Hannibals kartagiska styrkor i december 218 fvt. Det var en seger för Hannibal efter att han framgångsrikt provocerat sin motståndargeneral till ett frontalangrepp och oavsiktligt lett sina arméer in i en fälla.

styrde som en diktator fram till mordet i mars 44 f.Kr.
romas första kejsare
Inbördeskriget kom till Rom ännu en gång. Efter år av brutal kamp segrade Caesars sonson, adoptivson och arvtagare Octavianus över Marcus Antonius och hans älskarinna, den egyptiska drottningen Kleopatra. Republiken var hans, men den var utmattad av kriget, och Octavianus, som nu tog titeln Augustus, eller "den framstående", började omorganisera den för att läka dess många sår. Han gjorde detta på ett smart sätt och försökte alltid dölja omfattningen av sin enorma politiska makt bakom en façade av republikansk anständighet. Augustus visade senatorerna - som längtade efter fred efter år av inbördeskrig - stor tillmötesgående och lät dem delta i det kejserliga styret genom att styra provinser. Han behöll dock de viktiga provinserna och de militära kommandona i sina egna händer.
En av de titlar han tog till sig, som härstammade från republikens tid, var imperatorsom betyder "befälhavare". Detta ord användes av legionärerna för att hälsa på en segerrik general och det återspeglade Augustus kontroll över armén. Det är från imperator som det moderna engelska ordet "emperor" härstammar. Även om Rom länge hade haft ett imperium, med anor från tredje århundradet f.Kr., är det först med Augustus trontillträde 27 f.Kr. som moderna historiker markerar starten för "det romerska riket". Augustus gjorde dock bara anspråk på att vara princeps - den förste mannen i Rom - inte en kunglig monark. Av den anledningen kallas det tidiga imperiet ofta för "Principatet".
När imperiet var som störst omfattade det mellan 70 och 90 miljoner människor, varav de flesta var icke-italienare. Imperiets säkerhet upprätthölls av dess väldrillade legioner, som Augustus fördelade runt om i imperiets periferi. För sitt eget skydd skapade han pretoriangardet. Imperiets gränser försvarades av cirka 150.000 legionärer och ett motsvarande antal hjälptrupper av icke-medborgare.
Det var en av Augustus stora bedrifter att han kunde avlöna så många av de soldater som hade stridit i de gigantiska arméerna under inbördeskrigen i den sena republiken. Augustus agerande var alltid inriktat på att förbättra säkerheten och stabiliteten i det imperium som han var president över. Han var inte intresserad av ytterligare erövringar, för imperiet var redan enormt, utan han ville ha en fredlig stat som var säker inom sina egna vidsträckta gränser.
Den stabilitet som Augustus legioner kunde upprätthålla i den romerska världen var så omfattande att perioden efter Augustus maktövertagande år 27 f.Kr. och fram till slutet av 200-talet e.Kr. har blivit känd som Pax Romanaeller "den romerska freden".
problem med tronföljden
De julio-claudiska kejsarna, som fått sitt namn efter den dynasti som Augustus grundat, var något av en blandad kompott. Augustus försök att säkra en stabil tronföljd efter sin bortgång var inte lätt. Hans första val skulle ha varit barnbarnen Gaius och Lucius, men de dog båda unga och Augustus var djupt bedrövad över förlusten. Med få bra alternativ kvar gjorde han Tiberius, sin styvson med sin fru Livia, till sin adoptivson och arvinge.
Tiberius skulle efterträda Augustus år 14 e.Kr. Han var en olycklig man men en i allmänhet effektiv härskare. Pretorianerna, som dittills hade varit helt lojala mot Augustus, skulle visa sig vara besvärliga och deras inblandning i den kejserliga tronföljden - som möjliggjordes av deras närhet till tronen - bådade illa för imperiets framtid. Hans efterträdare Caligula hälsades med stor entusiasm när han tog över tronen, men den unge mannen visade sig snart vara mentalt instabil och han mördades av sina egna pretorianer år 41 e.Kr.
Prätorianerna valde då Claudius, som regerade väl fram till 54 e.Kr. då han efterträddes av sin styvson Nero. Nero, som var hellenofil, var förälskad i konsten och var en entusiastisk sångare, musiker och skådespelare som inte brydde sig om något annat. Under hans regeringstid förekom allvarliga revolter i både Britannien och Judéen, och han fick också beskylldes också för

Dacia
Trajanus inledde sin första kampanj mot det dakiska Kungariket (det område som idag kallas Rumänien) år 101. Han korsade Donaus norra strand och besegrade den dakiska armén vid Tapae och tvingade kung Decebalus att sluta fred. Hans armé led dock stora förluster och tvingades återvända 105 när Decebalus bröt fredsvillkoren. Romarriket vann ännu en gång.

Tunisien
Efter ett framgångsrikt fälttåg i Iberien, siktade den romerske generalen Scipio på att erövra Nordafrika, vilket ledde till slaget vid Utica år 203 f.Kr. i Tunisien. Efter att fredsförhandlingarna misslyckats lurade Scipio sina fiender att tro att hans arméer belägrade området, innan han marscherade på natten och brände ner fiendens läger.

Makedonien
Rom ställdes mot den antigonidiske kungen Perseus av Makedonien (som härstammade från Alexander den store) i slaget vid Pydna år 168 f.Kr. Med sina överlägsna vapen och rustningar vann romarna lätt och stämplade sin auktoritet längs hela Medelhavet och gjorde slut på Alexanders arv en gång för alla.

Bilder Getty Images (karta), wiki/Ghabara CC BY-SA 4.0 (Tunisien),
wiki/CC BY-SA 3.0 (Makedonien), wiki/Thomas Ihle CC BY-SA 3.0 (Dacia)

Att bli romare

Många icke-romerska folk antog romerskt språk och romerska seder under de långa århundradena av kejserligt styre

Romarna var i stort sett öppna för att inkludera icke-romer i sin stat. De var förvisso mer villiga att bevilja medborgarskap till utlänningar än andra civilisationer , som atenarna, spartanerna eller kartagerna. Detta bidrog till att föra in de icke-romerska folken i Italien i den romerska fållan och svetsa samman dem till ett folk.
Utanför Italien var det många folk, till exempel gallerna och ibererna, som gjorde latinet till sitt eget språk. Det är därför som språk som franska, spanska och portugisiska, liksom italienska, alla härstammar från latinet och tillsammans kallas romanska språk.
Romaniseringen av imperiet i stort påskyndades av de romerska legionernas närvaro i de befästa läger som växte till städer, varav många finns kvar än idag. Vissa lyckligt lottade provinsialer lyckades få medborgarskap, till stor del genom militärtjänstgöring. Provinsialerna blev med tiden medlemmar i den romerska senaten, och kejsare hämtades också från andra delar av Italien, som Trajanus.
Kejsar Caracalla gjorde alla människor i imperiet till romerska medborgare år 212 när han gav medborgarskap till alla fria invånare. Det sägs att Caracallas främsta motiv var att öka de kejserliga intäkterna genom att öka antalet medborgare som var skyldiga att betala vissa skatter.
Oavsett etniskt ursprung anammade de som ville betraktas som romare imperiets gemensamma grekisk-romerska kultur och värderingar, vilket inkluderade de grekiska och latinska språken samt konst, litteratur och stadsliv.

Caracalla gjorde i sin Constitutio Antoniniana alla fria invånare i imperiet till romerska medborgare

utbrottet av en omfattande brand i staden Rom år 64 e.Kr. som han sedan försökte skylla på de kristna, anhängare av en relativt ny religiös sekt som etablerat sig i Rom.
mer inbördeskrig
Inbördeskrig skulle alltid vara Roms förbannelse. Ett av de mest dramatiska och skräckinjagande var det år 69, de fyra kejsarnas år. Nero var djupt impopulär och slutet av hans regeringstid skakades av revolter och konspirationer mot honom. Pretoriangardet hade blivit missnöjt med honom och valde en annan man, Galba, till hans ersättare. När Galba bekräftades av senaten begick Nero självmord. Den julio-claudiska dynasti som Augustus hade grundat ett århundrade tidigare hade nått sitt slut.
Galba blev inte långvarig. Hans snålhet och grymhet stötte bort många av hans anhängare och missnöjda pretorianer mördade honom efter bara sex månaders regeringstid. Hans efterträdare Otho besegrades av Vitellius och begick självmord efter bara tre månaders regeringstid. Sedan besegrade legioner under befäl av generaler lojala med Vespasianus, befälhavaren för Roms östliga legioner, Vitellius legioner i strid i Italien och Vitellius dödades. Vespasianus, som befann sig i Judéen, erkändes som Roms nye kejsare.
Rom återhämtade sig från det tumult som hade följt på Neros död. Vespasianus, hans son Titus och hans yngre son Domitianus, som tillsammans bildade flavianerna, var dugliga härskare och de inledde ett århundrade av allmän fred och stabilitet i Rom. Domitianus var impopulär och efter hans död följde en rad mycket mer omtyckta regenter som tillsammans kallades "de goda kejsarna". Den förste var Nerva, som adopterade den vuxne krigarkejsaren Trajanus till son och arvinge, som i sin tur adopterade Hadrianus, som adopterade Antoninus Pius, som adopterade filosofkejsaren Marcus Aurelius.
Att adoptera en kapabel vuxen man som arvtagare var en fördelaktig metod för att säkerställa en ordnad succession och att imperiet anförtroddes åt säkra händer. Denna period var det kejserliga Roms guldålder. Tyvärr varade den dock inte länge. Under Marcus Aurelius regeringstid inleddes den första av de stora barbarinvasionerna av Rom. Marcus, som i grunden var en kontemplativ och fredlig man, tvingades av omständigheterna att tillbringa en stor del av sin regeringstid i militära läger vid den danubiska gränsen för att avvärja invasionerna av de germanska folken Marcomanni och Quadi.
Marcus var i stort sett framgångsrik i detta, men hans val av sin egen biologiska son, Commodus, som arvtagare var inte bra. Commodus var mer intresserad av att slåss på arenan som gladiator än av att styra riket. Han blev mördad år 192. Pretoriangardet, som var arrogant och girigt, auktionerade sedan ut tronen till högstbjudande. Commodus död ledde till en återgång till inbördeskrig som inte fick ett slut förrän 193 då Septimius Severus, befälhavare för de danubiska legionerna, segrade över sina rivaliserande generaler Pescennius Niger och Clodius Albinus.
Severus skapade säkerhet i imperiet, men han var också realist. Han sa till sina söner och efterträdare i den "severanska" dynastin, Caracalla och Geta, att hålla ihop, betala soldaterna och glömma allt annat. Det var inte ett dåligt råd, men det visade att Rom i grunden var en militärmonarki, trots sina civila attribut, och att kontrollen över armén var mycket viktig för att behålla den politiska makten.
ett imperium i kris
De ökande säkerhetsproblemen vid Roms gränser, som först hade uppmärksammats under Marcus Aurelius regeringstid och som hade hållits i schack under så lång tid, skulle nå sin kulmen efter mordet på Alexander Severus år 235, den siste i den severiska dynastin. Katastrofen som följde under det kommande halvseklet (235-84) har blivit känd som "det tredje århundradets kris". Imperiet plågades av utländska invasioner, interna uppror och ambitiösa generalers maktövertagande. Allt detta försvagade imperiet, som vid flera tillfällen hotade att falla sönder. Goterna (germanska barbarer från stäpperna i dagens södra Ryssland) tog sig över gränserna och invaderade Medelhavet, där de härjade vitt och brett i sina båtar.
I öster ersattes den svaga parthiska arsaciddynastin av de kraftfulla och aggressiva sassaniderna, med hemland i Persien, som tog över det gamla parthiska riket. Sassaniderna var bättre organiserade än sina parthiska föregångare och deras kungar ledde många invasioner av Roms östra provinser. Den storslagna staden Antiokia plundrades år 253, och den romerske kejsaren Valerianus tillfångatogs i en förödmjukande strid av perserna år 260 vid Edessa i nuvarande Turkiet.
Det extrema trycket på gränserna och oförmågan hos Roms centralregering fick vissa provinser att se till sitt eget försvar. Britannien och Gallien var i praktiken självständiga under en tid, liksom Syrien och stora delar av den romerska östern, som försvarades framgångsrikt av drottning Zenobia av Palmyra i nuvarande Syrien.
Efter decennier av hårda, till synes oändliga strider och mycket blodsutgjutelse skulle imperiet räddas av dugliga soldatkejsare från de tuffare men hårdare danubiska provinserna. Dessa illyrier, som de kallades, tog Roms sönderslagna arméer i sin hand, svetsade samman dem till stridbar form och slog tillbaka de utländska anfallen. Senaten, Roms traditionella källa till legitimitet, var vid den här tiden en skugga av sitt forna jag; de illyriska kejsarna kringgick den i stort sett. Bland dem fanns Gallienus (som regerade 253-68), son till den tillfångatagne Valerianus. Han vann en stor seger över goterna vid Naissus år 268. Krisen började avta på ett avgörande sätt i och med att kejsar Aurelianus (härskare i Rom 270-75) kom till makten 270-75). År 272 besegrade han Zenobia och återförde de rika östra provinserna till Rom. År 274 hade han även återinfört Gallien. För att skydda själva staden Rom byggde han en mur runt den, som fortfarande är känd som den Aurelianska muren. Symptomatiskt för den politiska instabiliteten var att även denne framgångsrike general var sårbar och slutligen mördades av andra officerare år 275.
återtagande av kontrollen
Ett slut på kaoset efter invasionerna och inbördeskrigen på 300-talet kom med Diocletianus maktövertagande 284. Han var en annan tuff illyrisk soldat-kejsare och skulle komma att regera i över två decennier, en oöverträffad lång regeringstid under denna omvälvande tid. Tillsammans med sin store vän och partner Maximianus, som han gjorde till Co-Augustus vid sin sida, återställde Diocletianus säkerheten vid Roms avlägsna gränser och förde stadigt de återstående utbrytarprovinserna i imperiet under kontroll.
För att förhindra ytterligare uppror från militärer som hade soldater till sitt förfogande införde Diocletianus tetrarkin, eller fyrväldet. Var och en av de två äldsta Augusti, i det här fallet Diocletianus och Maximianus, skulle styra över en halva av imperiet, öst eller väst. Varje man skulle också välja en junior partner, eller Caesar, som skulle bli hans utsedda efterträdare. Med tetrarkin

Byggandet av det berömda Colosseum påbörjades år 70 e.Kr. under Vespasianus regeringstid

Konciliet i Nicaea, som sammankallades år 325 av Konstantin, utformade den teologiska förståelsen av Jesu Kristi natur

imperiet plågades av invasioner, uppror och usurpationer av ambitiösa generaler

Bilder Alamy (Nicaea), wiki/Diliff CC BY-SA 2.5 (Colosseum)

skulle fyra män dela på den kejserliga auktoriteten, var och en med möjlighet att vara på plats för att hantera en kris. Att utse efterträdare i form av de två kejsarna skulle avskräcka andra generaler från att få för sig att de kunde göra uppror och bli utnämnda till Augustus.
För att göra sin egen och sina medregenters ställning säkrare antog Diocletianus och hans medregenter en praktfull klädsel och en detaljerad hovritual i likhet med österländska monarker. Denna nya, storslagna stil var ett betydande steg bort från traditionell romersk praxis, och den enväldiga stilen i det kejserliga styret har lett till att historiker träffande kallar denna period av det senare romerska riket för "dominatet".
Diocletianus och Maximianus, som hade satt Rom på vad de trodde var en fast grund, abdikerade båda år 305. Tetrarkin gick snart under utan deras stabiliserande närvaro. Konstantin, son till den tidigare Augustus Constantius Chlorus, som hade dött 306, utropades själv till Augustus av sina trupper och hamnade senare i konflikt med Maxentius, Maximianus son, om kontrollen över det västra imperiet. År 312 besegrade Konstantin Maxentius i slaget vid Milvianbron.
Konstantin tillskrev den kristna guden sin häpnadsväckande seger. År 313 utfärdade han Milano-ediktet, som legaliserade kristendomen, som nyligen varit en hårt förföljd religion. Konstantin visade de kristna en enorm välvilja och byggde många storslagna kyrkor. Han ville ena imperiet religiöst och valde därför kristendomen som sin religion.
År 324 hade han besegrat Licinius och var ensam härskare över hela det romerska riket. Samma år grundade han en ny kejserlig huvudstad på platsen för Bysans, en antik stad vid Bosporus. Den skulle komma att bära hans namn: Konstantinopel.
År 325 sammankallade han ett stort kyrkomöte i staden Nicaea, där han var ordförande, i syfte att nå en överenskommelse i teologiska frågor. Kyrkomötet i Nicaea utfärdade en standardformel om Jesu Kristi natur, en fråga som hade splittrat den kristna kyrkan under många årkristna kyrkan under många år.
Efter Konstantins död 337 hamnade hans efterträdare i konflikt med varandra, precis som hade skett efter Diocletianus och Maximianus abdikationer. Den mest kände av dessa var Julian, som kallades Apostaten för sitt försök att undertrycka kristendomen och återställa den gamla hedniska religionen i imperiet. Han dog i strid mot de sassanidiska perserna, och hans revisionistiska religiösa projekt gick om intet.
oändliga strider
Roms gränser var fortfarande under oändligt tryck från barbarerna, särskilt de germanska folk som bodde öster om floden Rhen samt norr och öster om floden Donau. År 378 förintades en romersk armé fullständigt (förlusterna uppskattas till mellan 10.000 och 20.000 man) av goterna från Tyskland och alanerna från Iran i slaget vid Adrianopel på Balkan. Kejsar Theodosius lyckades återställa ordningen i riket, men det var osäkert. De romerska förlusterna i striderna hade varit så stora att han var tvungen att förlita sig allt mer på barbariska trupper.
Oroväckande var att dessa barbariska soldater, främst tyskar, nu fördes in i armén under sina egna inhemska befälhavare och inte utsattes för romersk disciplin eller utbildning. De hade en tendens att göra uppror när saker och ting inte föll dem i smaken. Romarna kunde dock inte hitta tillräckligt med inhemska trupper för att fylla sina arméer och kunde inte klara sig utan tyskarna. Theodosius, som gjorde kristendomen till officiell religion i Rom, skulle bli den siste kejsaren som styrde över ett enat imperium i öst och väst. I början av 500-talet korsade franker och visigoter floden Rhen och tog sig in i Gallien; visigoter och vandaler vandrade till Spanien, och vandalerna invaderade sedan Nordafrika och lämnade ett blodigt spår av död och förstörelse efter sig när de maroderade över kontinenten.
En gotisk general, Alaric, en tidigare officer till Theodosius, plundrade Rom år 410. Det västra imperiet försvagades av barbarinvasioner, förlust av territorium och därmed skatteintäkter och en allmän ovilja från det östra imperiet att hjälpa det. Staden Rom plundrades igen år 455 av vandaler som seglade från Nordafrika.
Framtidsutsikterna för det västra imperiet skulle komma att mörkna ytterligare när det nästan invaderades av Attila och hans hunner. Endast en seger i slaget vid de katalauniska slätterna år 451, som till stor del kunde tillskrivas barbariska soldater, räddade det västliga imperiet. Efter detta kom och gick en rad skugglika kejsare som dominerades av sina germanska krigsherrar.
Den siste kejsaren i väst, Romulus Augustulus, skulle avsättas av sin krigsherre Odoacer år 476. Det romerska riket i väst var borta för alltid. Det östra riket, som kontrollerade rikare territorier och hade sin huvudstad Konstantinopel i stort sett säker bakom höga murar, skulle överleva i 1.000 år tills det erövrades av ottomanerna 1453.

Kejsar Konstantin avbildas här när han döps till den kristna tron

Nero sägs ha startat den stora branden som brände Rom, som han sedan skyllde på de kristna

fredlig Pax Romana

Den romerska freden var mindre fredlig än vad man ofta tror

Den berömda Pax Romanaeller "den romerska freden", var inte utan avbrott. År 6 e.Kr. inträffade en gigantisk revolt i Pannonia som rasade i tre blodiga år och krävde att många legioner skickades ut för att stävja den.
År 9 e.Kr. hamnade tre hela legioner i bakhåll och utplånades av tyska stamfolk i slaget vid Teutoburgerskogen i norra Tyskland. Det krävdes många strider på den östra sidan av Rhen för att straffa germanerna under de följande åren. De vildsinta batavierna gjorde uppror år 69 e.Kr. och deras uppror slogs ned med stor möda. På samma sätt gjorde britterna år 60 e.Kr. uppror mot det romerska styret under ledning av sin krigardrottning Boudica.
I Judéen gjorde judarna också två gånger uppror mot den romerska överhögheten, år 66 e.Kr. respektive år 132. Jerusalem plundrades av legionerna år 70 e.Kr. Efter att det andra upproret 132-35 misslyckats skingrades judarna över hela imperiet.
I öster utkämpades krig mot det parthiska riket, med centrum i Iran. Den huvudsakliga stridsfrågan var kungariket Armenien, som gränsade till de båda imperierna. Parthien invaderades av kejsar Trajanus år 115 och dess huvudstad Ctesifon vid floden Tigris i det avlägsna Mesopotamien plundrades.

Boudica, drottning av Iceni, ledde ett massivt uppror mot romarna år 60 e.Kr

Staden Rom plundrades av Alarics visigoter år 410

Zenobia var en av många som försökte störta det romerska riket - och hon lyckades nästan

theodosius, som gjorde kristendomen till huvudreligion, skulle bli den siste kejsaren att styra över ett enat imperium

Romerska riket
Tidslinje

Från monarki till imperium och tillbaka igen, det här är din guide till den romerska civilisationens historia

roms grundande 753 bce
Roms grundande är en händelse som är omgärdad av myter och legender. Enligt traditionen grundades staden den 21 april 753 f.Kr. av Romulus, en legendarisk halvgud. Romulus förmodade regeringstid sammanföll med början av det romerska riket, där ytterligare sex riktiga kungar skulle regera fram till 509 f.Kr.

Republikens grundande 509 f.Kr
Efter att monarkin hade störtats ändrade Rom dramatiskt kurs. Senaten, som bestod av rika patricier, kompletterades med en rad församlingar, bland annat Concilium Plebis (Plebejiska rådet), som demokratiskt valde två magistrater, kallade konsuler, för att styra på folkets vägnar under ett år. Brutus och Collatinus, revolutionens arkitekter, valdes till stadens första konsuler.

Augustus och skapandet av kejsardömet 44-27 fvt
Caesars maktbegär ledde till att han dödades år 44 fvt. Hans sonsonson Octavianus skapade snabbt det andra triumviratet och allierade sig med Marcus Antonius och Lepidus. Tillsammans dödade de systematiskt alla konspiratörer och lönnmördare som var ansvariga för Caesars död innan de avvärjde Pompejus sons försök att ta makten. Inom kort föll alliansen sönder och Octavianus hamnade i strid med Antonius och Kleopatra vid Actium. Han besegrade deras samlade styrkor och blev snart ensam härskare.

Uppförandet av Circus Maximus
Enligt Livius byggdes den första versionen av Circus Maximus av den femte kungen av Rom, Tarquinius Priscus. Den byggdes senare ut av Julius Caesar och Konstantin och sägs ha haft plats för 250 000 personer, vilket är mer än någon annan stadion före eller efter.
c. 599-578 f.Kr

De puniska krigen
När det första kriget om kontrollen över Sicilien utbröt var Rom en ung stat, medan Kartago var en stormakt i Medelhavsområdet. Under det kommande århundradet framträdde Rom som den dominerande kraften i regionen genom tre hårt vunna segrar.
264-146 fvt

Tredje servila kriget
Spartacus ledde som bekant det mest mest framgångsrika av tre slavuppror: det tredje servila kriget. Med sin armé av frigivna slavar som växte till 120.000 utgjorde han ett stort hot mot Rom, men besegrades till slut av Marcus Licinius Crassus.
73-71 fvt

Pax romana
Trots sin blodiga början var Augustus regeringstid av stort välstånd och relativ stabilitet och inledde den nästan 200 år långa Pax Romana (den romerska freden). Under denna period såg det romerska riket en stor utveckling inom teknik, arkitektur, erövring, konst och kultur.
27 fvt - 180 ke

60
bce

44
bce

Våldtäkten på Lucretia och monarkins fall 509 fvt
På 600-talet f.Kr. sägs en händelse ha lett till monarkins fall. Roms sjunde kung, Tarquinius Superbus, var tyrannisk och impopulär bland det romerska folket, varav många tvingades till tvångsarbete under hans regim. När hans son Sextus våldtog Lucretia, hustru till adelsmannen Lucius Iunius Brutus, begick hon därefter självmord på grund av den skam som hon och hennes familj drog på sig. Brutus svor en ed om hämnd och gick samman med Collatinus för att leda senatorerna i en revolt mot kungen. De lyckades avsätta Tarquinius från makten och med honom föll även monarkin.

Det första triumviratet och Caesars väg till makten 60-45 bce
I kölvattnet av det tredje servilkriget var Rom politiskt instabilt. Tre ambitiösa och mäktiga män - Julius Caesar, Pompejus och Crassus - såg en möjlighet. De bildade det första triumviratet, en obekväm allians, och tillsammans styrde de politiken under de följande åren. Efter Crassus död och ett inbördeskrig mellan de andra triumferade Caesar och tog makten.

Boudica och Iceni-upproret 60-61 ce
Erövringen av Britannien var långt ifrån okomplicerad. Med en kombination av möjliga motiv, inklusive romersk girighet, pågående konflikt eller våld mot hennes familj, iscensatte Boudica, ledare för Iceni-stammen, en revolt mot de romerska kolonisatörerna och raserade Camulodunum (Colchester), Londinium (London) och Verulamium (St Albans) innan hon till slut besegrades, trots ett massivt numerärt övertag, av Suetonius Paulinus, guvernören i provinsen Britannia.

Rome Falls 476
I början av 500-talet var det östra romerska riket välmående, medan det västra och Rom självt var skuggor av sitt forna jag. De två imperierna var nu helt skilda enheter och makten låg helt och hållet i Konstantinopel. År 410 plundrades Rom av visigoterna och ingen hjälp kom från öst. De flesta historiker anger nu 476 som det datum då Rom föll, då den tandlöse kejsaren Romulus Augustulus störtades av Odoacer, en germansk soldat som senare utsågs till Italiens förste kung.

Caligula
Även under den lugna perioden av Pax Romanafanns det några problem. En av dem var Caligulas korta regeringstid. Han var lovande i början men blev paranoid, despotisk och sadistisk efter en nära-döden-upplevelse.
37-41 ce

Den stora branden i Rom
Den 19 juli startade en eldsvåda nära Circus Maximus som skulle sluka en stor del av staden. Tre av Roms 14 distrikt förstördes. Nero spelade, i motsats till myten, inte lyra utan ledde hjälpinsatserna.
64 ce

Vesuvius utbrott
Under två dagar fick berget Vesuvius ett utbrott - först med aska och senare med ett pyroklastiskt flöde i hög hastighet - och decimerade två välmående romerska städer: Pompeji och Herculaneum. Katastrofen orsakade stor förödelse och många dödsoffer, bland annat Plinius den äldre.
79 ce

Den förste
Kristna kejsaren
Konstantin den store var den förste romerske kejsare att konvertera till kristendomen och främja den - tillsammans med den västeuropeiska och bysantinska kulturen. Han var dock tolerant även mot de gamla hedniska sedvänjorna.
306-337

60
ce

Invasionen av Britannien
När Claudius efterträdde Caligula sågs han som svag. För att bevisa sin styrka skickade han en invasionsstyrka för att erövra Britannien och ta över dess naturtillgångar. Framgången gjorde att Claudius hyllades i Rom, även om striderna fortsatte i Britannien.
43 ce

Byggandet av Colosseum
Colosseum, eller den flaviska amfiteatern, var ett projekt som genomfördes av Vespasianus för att återupprätta Roms ära efter inbördeskriget 68-69 e.Kr. Det öppnades för allmänheten år 80 e.Kr. av Titus och slutfördes slutligen under Domitianus regeringstid.
70-80 år

235

Diocletianus och tetrarkin
Efter att ha kommit till makten insåg Diocletianus att Att riket helt enkelt var för stort för att styras av en enda man. Han skapade därför tetrarkin och utsåg tre medkejsare som skulle styra över rikets olika delar, med honom själv högst upp i hierarkin.
293

476

Imperiet delas i två delar
Flera års prioritering av den östra halvan av romerska riket, förtryck av hedningar och invasion, dålig handel och höga skatter i väst ledde till att det romerska riket splittrades för gott vid Theodosius död.
395

Krisen under det 3:e århundradet 235-284
Under en tumultartad period på bara 50 år gjorde 51 personer anspråk på den romerska tronen medan imperiet drabbades av upprepade invasioner från stammar som levde runt dess gränser, utbrytarriken - det galliska imperiet i väster och drottning Zenobias palmyrenska imperium i öster - och militären som utövade en aldrig tidigare skådad makt över de kejsare som den var i tjänst hos. Så småningom kom en räddare i form av Aurelianus. Han var en skicklig militär ledare och krossade snabbt de nordliga stammarna innan han gick vidare till östfronten, där han utmanövrerade palmyrenerna och tillfångatog Zenobia. Slutligen vände han sin uppmärksamhet mot det galliska imperiet, som han lyckades besegra fullständigt.

Justinianus I skickade sin general Belisarius för att återta den italienska halvön

Från Rom till Renässansen

Medeltiden var full av imperialistiska ambitioner, religiösa kontroverser och ondskefulla maktkamper

ORD MarK Dolan

Met medeltida Italien är en historia om erövring, maktkamp, religion och imperium. Under nästan tusen år pågick en ständig förändring, där olika områden erövrades och förlorades av både lokala och utländska makter. Det var dock en av de mest intensiva och inflytelserika perioderna i Italiens historia, som hade en enorm betydelse inte bara för den renässans som följde, utan även för landets form och karaktär idag.
Det ostrogotiska Riket
Ostrogoterna var en germansk stam som levde runt Svarta havet, i utkanten av det vacklande västromerska riket. År 493 lyckades den ostrogotiske kungen Theodoric erövra Rom och dödade dess tidigare härskare Odoacer. Odoacer hade orsakat friktion med den bysantinske kejsaren Zenon, som därefter stödde Theodorics invasion. Theodorikus styre var fredligt och välmående, och ostrogoter och romare levde tillsammans i relativ harmoni. Han uppmuntrade sitt folk att motstå romaniseringens dragningskraft och fortsätta med sina egna levnadssätt, men så småningom antog många ostrogoter romersk kultur och livsstil. Även om Theodorik under en stor del av sin regeringstid uppmuntrade religionsfrihet, läskunnighet och kultur, blev han strax före sin död osams med några av sina nära rådgivare, bland annat filosofen och senatorn Boethius, som han hade dödat.
Det bysantinska Italien
Efter Theodorics död 526 tog hans dotter Amalasuntha makten som hans efterträdare, medan hennes kusin Theodahad konkurrerade med henne om makten. Ingen av dem kunde fylla sin föregångares skor och efter Amalasunthas död 535 var det ostrogotiska riket sårbart. In klev kejsar Justinianus I. Hans general, Belisarius, hade nyligen erövrat Vandalafrika och Justinianus var angelägen om att rikta sin uppmärksamhet mot att återta kontrollen över den italienska halvön för det bysantinska riket. Det gotiska kriget rasade i nästan 20 år, och den ostrogotiske ledaren Totila gjorde ett brutalt motstånd. Till slut pumpade Justinianus in mer pengar i kriget och utsåg Narses att leda armén, som år 552 fördrev goterna för gott.
Den lombardiska invasionen
Lombarderna, eller longobarderna, var en germansk stam som såg en möjlighet i den utmattning som goternas krig och pesten som svepte över halvön i mitten av 600-talet orsakade. De invaderade 568, ledda av sin hövding Alboin, och intog stora delar av norra Italien innan Alboin dödades och de löst organiserade langobarderna splittrades i autonoma regionala hertigdömen. Det största av dessa hertigdömen var det lombardiska riket, som bestod till 774 och hade sin huvudstad i Pavia. I söder växte två andra stora men självständiga lombardiska hertigdömen fram, i Spoleto och Benevento. Langobarderna tycks fredligt ha antagit katolicismen i mitten av 700-talet, med grunden lagd av en av dess tidiga stora kungar, Agilulf, som under sin regeringstid odlade en nära relation med påven Gregorius I.
Karl den store och den frankiska invasionen
Mot slutet av langobardernas regeringstid i Italien invaderade kung Aistulf Ravenna och begränsade den bysantinska kontrollen till Sicilien och söderut. Detta gjorde Rom och påven sårbara för en lombardisk invasion, vilket ledde till att de vädjade till frankerna om hjälp i utbyte mot påvligt erkännande och gudomlig sanktion för den frankiske ledaren Pepins övertagande av kontrollen från sin merovingiske föregångare. Påven Stefan II smorde Pepin till kung år 754 och han ledde därefter kampanjer för att återta påvliga territorier från langobarderna. När Karl den store tog makten efter Pepins död fortsatte han att föra kampanjer mot langobarderna, bland annat i hertigdömet Benevento. År 774 kom han återigen påven till hjälp, intog Pavia och avsatte kung Desiderius. Han kröntes därefter till langobardernas kung och inledde den karolingiska perioden.
Den karolingiska Perioden
År 800 hade Karl den store lyckats bryta langobardernas dominans och påven Leo III krönte honom till ny romersk kejsare (den förste i det som senare skulle bli känt som det tysk-romerska riket). Karl den store tillbringade inte mycket tid i Italien, inte mer än 14 månader totalt, men under större delen av 800-talet var det karolingiska Italien fredligt, trots de oroligheter som härjade i stora delar av resten av Frankerriket. Mot slutet av århundradet valdes en militär vid namn Berengar till kung av Italien (hans föregångare Ludvig II hade dött utan någon manlig arvinge och lämnat ett maktvakuum). Berengar I var impopulär och olämplig för ämbetet, och under hans regeringstid försvagades regeringen. Ingen av hans efterträdare lyckades stabilisera makten och kungen av Tyskland, Otto I, kunde gripa makten nästan utan blodsutgjutelse år 962.
Det ottonska Systemet
Otto I hade etablerat sig som den främste härskaren i Europa, och hans kröning till tysk-romersk kejsare av påven Johannes XII var ett erkännande av detta faktum, som gav hans makt legitimitet från kyrkan och återgav titeln från lite mer än symbolisk till en verklig position av politisk makt. När påven vände sig mot Otto samlade kejsaren emellertid de tyska biskoparna - sina anhängare - och med deras stöd ersatte han påven med Leo VIII. Denna maktbas, som i hög grad stödde sig på biskoparna, skulle komma att ligga till grund för de kommande 200 årens politiska tumult, då kejsare, påvar och antipåvar steg upp och föll i snabb följd.
Stadsstater,
Hohenstaufen-dynastin och Fredrik Barbarossa
I början av 1100-talet, när kejsarens och prästerskapets makt avtog, började kommuner få fäste i hela Italien. Många städer, däribland Pisa och Genua, bildade sina egna lokala regeringar, vilket ledde till uppkomsten av stadsstater som kontrollerade inlandet runt varje stadskärna. Den splittrade politiska situationen ledde till att den tyska Hohenstaufen-dynastin började försöka återupprätta det kejserliga styret med hjälp av påvedömet. Det var Fredrik I Barbarossa (så kallad på grund av sitt karakteristiska röda skägg) som tog sig an denna utmaning med störst iver. Han kämpade ständigt mot Rom och Italiens andra självständiga kommuner, särskilt Milano, men kunde inte hindra deras makt och inflytande från att växa under hans regeringstid.
Slutet på det kejserliga styret och medeltiden
I slutet av 1200-talet, när Fredrik II, Fredrik Barbarossas ättling i rakt nedstigande led, och hans söner hade dött, hade det kejserliga styret i Italien nått sitt slut. Påvedömet växte i makt och inflytande - och var delvis ansvarigt för att Hohenstaufen-dynastin föll - medan kommunerna också hade ökat i styrka. Landet var en lös blandning av inre och yttre inflytande, med mäktiga, rika städer som Florens och Milano, påvedömet i Rom och fransmännen som alla tävlade om makten.

Karl den store tillbringade kort tid i Italien, inte mer än 14 månader totalt

Karl den store blev kung över langobarderna och tysk-romersk kejsare

Benevento var ett av de stora lombardiska hertigdömena i söder

Otto I visade sig vara en värdig och mäktig ledare innan han kröntes till tysk-romersk kejsare

Bilder Getty bilder

Guldåldern

Rena Renaissans

När medeltiden gick mot sitt slut blev Italien födelseplatsen för en kulturell och filosofisk rörelse som omformade den europeiska kontinenten

ORD callum Mckelvie & jack griffiths

Da Vincis Mona Lisa. Michelangelos David. Botticellis Venus födelse. Alla är de bland de mest berömda konstverk som någonsin har existerat. Ändå skapades alla under samma tidsperiod: renässansen. Från 1300- till 1500-talet blomstrade den italienska civilisationen med filosofiska, litterära och arkitektoniska landvinningar - vid sidan av de konstnärliga. Mäktiga familjer, som Medicis, fungerade som beskyddare för målare, poeter, skulptörer och vetenskapsmän. Men renässansen var inte den enda händelsen som inträffade mellan slutet av medeltiden och början av den moderna världen. Under samma period upplevde Italien andra monumentala händelser, till exempel den fruktade digerdöden, som vi alla kommer att belysa här.

Till protorenässansens konst hörde muralmålningar, panelmålningar, bokilluminationer och metallarbeten

1300

Proto-renässans 1300-1400
Protorenässansen, som överbryggade klyftan mellan medeltiden och det som allmänt anses vara renässansen, började i de norditalienska stadsstaterna. Den sträckte sig över i stort sett hela 1300-talet och dominerades av en ny våg av konstnärer som vände sig mot de stilar som var populära under den föregående perioden och istället använde sig av en tidig form av naturalism. En nyckelperson i denna rörelse var målaren och arkitekten Giotto di Bondone (ca 1267-1337) som blev känd som "renässanskonstens fader". Protorenässansen, liksom alla andra delar av livet, påverkades av att digerdöden kom till Italien 1347.

Den gudomliga komedin
av Dante Alighieri
publiceras

1304

c.1321

Humanismens framväxt 1304
I början av 1300-talet blev den filosofiska åskådningen humanism populär, samtidigt som intresset för den antika romerska och grekiska kulturen förnyades. Humanismen betonade individen och människans förmåga att lära sig. Humanismens fader var Francesco Petrarca eller "Petrarca" (1304-74) som studerade verk av Cicero och Vergilius, en antik romersk filosof respektive poet. Petrarca propagerade för tron att världen återigen skulle återgå till den klassiska antikens prakt. Petrarcas filosofiska idéer spreds snabbt över hela den europeiska kontinenten och kom även att fortsätta att påverka andra intellektuella under de följande århundradena.

Den svarta döden 1347
Italien skonades inte från digerdödens fasor. Även efter att pesten hade nått sin kulmen i Europa i slutet av 1340-talet förblev den envist utbredd i de italienska staterna. Buren av råttor som hade färdats på galärer som seglade österifrån ödelade Italien av både böldpest och lungpest. Messina på Sicilien var först med att känna av effekterna 1347, men pandemin arbetade sig gradvis norrut och nådde Genua, Venedig och Pisa. Även om sjukdomen dog ut i andra delar av Europa drabbades Italien av olika återfall, och utbrotten fortsatte ända fram till 1700-talet, då den slutligen försvann för gott.

Den venetianska republiken styrde Adriatiska havet med en befolkning på över 2,1 miljoner i slutet av 1400-talet

Fjärde och sista
Genuesisk-venetianska
Kriget avslutas

Grekiska språket
först studerat
igen i Florens

1347

1378

1381

1396

1409

Den västliga schismen 1378-1417
Efter påven Gregorius XI:s död år 1378 uppstod en betydande splittring inom den katolska kyrkan. Till en början utsågs påven Urban VI till Gregorius efterträdare, men inom några månader utsåg en rivaliserande grupp kardinaler Clemens VII till den verklige påven. Urban vägrade att avgå och det beslutades att han skulle styra kyrkan från Rom medan Clemens ledde en annan fraktion från Avignon i Frankrike. År 1409 valdes en tredje påve, Alexander V, i ett försök att få slut på rivaliteten. År 1414 tvingade emellertid konciliet i Konstanz Johannes (som ersatte Alexander) och den romerske påven Gregorius XII att avgå, vilket innebar att påven från Avignon, nu Benedictus XIII, avsattes. Detta banade väg för en återigen enad katolsk kyrka.

KUNGADÖMET scotlanD

KUNGADÖMET SVERIGE sverige

KUNGADÖMET denmark

KUNGADÖMET ENGLAND ENGLAND

KUNGADÖMET polen

Heliga romerska
kejsardömet

KUNGADÖMET hungariet

KUNGADÖMET FRANKRIKE frankrike

kronan av kastilien

kronan av
aragonien

KUNGADÖMET portugal

KUNGARIKET grenada

KUNGADÖMET NAPOLI
napoli

Trohet till Avignon
Trohet till ROME
VARIABEL TROHET
EJ TILLÄMPLIG

KUNGADÖMET cypern

Venedig förvärvar Dalmatien 1409
På 1400-talet hade Venedig blivit en europeisk stormakt som dominerade den östra Medelhavsregionen. En av de viktigaste territoriella vinsterna var köpet av närliggande Dalmatien och Istrien 1409 från Ladislaus, kungen av Neapel. Detta förvärv innebar att Venedig kunde besegra kung Sigismund av Ungern (som också gjorde anspråk på området), och segern stärkte dess kontroll ytterligare. Stadsstaten skulle komma att styra Dalmatien under de kommande 400 åren. Venedigs uppgång var en viktig komponent i renässansens tidiga dagar, inte minst eftersom dess otroligt välmående handelsvägar gjorde det möjligt för renässansens grundläggande principer att spridas över hela Europa och till och med till delar av Asien.

Bilder Alamy, wiki/José Luiz Bernardes Ribeiro CC BY-SA 4.0 (protorenässans),
wiki/Craigysgafn CC BY-SA 3.0 (karta)

Familjen Medicis uppkomst 1429
Medicifamiljen var en bankirfamilj i Florens som finansiellt stödde renässanskonstnärer, däribland Michelangelo. Dynastins gyllene år började med Giovanni de' Medici som förutom att samla på sig stora rikedomar var en framträdande politisk person i Florens. Han dog 1429, men hans son Cosimo ärvde hans förmögenhet och skapade ett affärsnätverk över hela Europa. Cosimo var inte bara en skicklig entreprenör, han var också skolad i humanismens läror och uppskattade konsten. Han lät bygga katedraler och lät uppföra den platonska akademin. Efter Cosimos död fortsatte hans son och sonson att befästa Florens status som stormakt och som ett arkitektoniskt och konstnärligt centrum. Familjen föll i förfall under de italienska krigen.

1420

1429

1444

Tillväxt av stadsstater c.1450s
Vid mitten av 1400-talet hade de mäktiga stadsstaterna Florens, Milano, Venedig och Genua fred med påvestaterna och kungariket Neapel. Detta gjorde det möjligt för norra Italien att bli ett ekonomiskt kraftcentrum i Kontinentaleuropa, eftersom Florens blev mäktigt genom handel med ull, medan Venedig blomstrade genom handel till sjöss. Samtidigt såg städerna en tillströmning av flyktingar, bland annat många lärda och konstnärer, som flydde från det ottomanska riket efter Konstantinopels fall 1453. En förmögen köpmannaklass bildades långsamt i takt med att feodalismen, som hade dominerat andra delar av det europeiska samhället, började försvinna.

Florens var en av de mäktigaste stadsstaterna av alla och ett centrum för renässansen

Högrenässans 1490-1527
Under en relativt kort tidsperiod nådde renässansen sin höjdpunkt. De mest berömda verken från denna tid är skapade av konstnärerna Michelangelo, Leonardo da Vinci och Rafael, som skapade tidlösa mästerverk som taket i Sixtinska kapellet, Jungfrun på klipporna och Förvandlingen respektive. Men de var inte de enda som var inflytelserika vid den här tiden - det fanns många andra konstnärer som främjade utvecklingen inom arkitektur, musik och en mängd andra områden. Humanismen fortsatte också att vara oerhört inflytelserik under denna period och påverkade många aspekter av kulturen.

1450

1452

1454

1490

1494

Påvedömet
återvänder
till Rom

Första offentliga biblioteket i
Renässansens Europa
öppnades i Florens

Född av
Leonardo
da Vinci

Freden i Lodi
mellan Venedig
och Milano

De italienska krigen 1494-1559
År 1453 tog hundraårskriget mellan Frankrike och England äntligen slut i och med att kung Henrik VI:s styrkor besegrades. Frankrike och Spanien vände nu sin uppmärksamhet mot en rad erövringar på den italienska halvön, och därmed inleddes de italienska krigen. Under mer än 60 år skakades kontinenten av dessa våldsamma konflikter. En överraskande konsekvens av krigen var dock att renässansens idéer spreds över hela Europa, då konstnärer flydde till andra delar av kontinenten. Denna spridning av idéer främjades av att tryckpressen introducerades i Italien 1464.

Plundringen av Rom 1527
Påven Clemens försöker utmana den tysk-romerske kejsaren Karl V:s auktoritet genom att bilda Cognacförbundet. Som svar på detta, trots order om motsatsen, anföll Karls trupper Rom. Under åtta dagar inträffade en brutal skövling som ledde till tusentals döda. Påven Clemens tvingades kapitulera och fick betala för sitt upplevda förräderi med både pengar och territorium. Händelsens grymhet visade sig dock vara en skam för Karl V. Även om ett antal historiker anser att renässansen fortsatte en tid efteråt, anses denna händelse av många signalera dess slut.

1527

Plundringen av Rom och slutet på den italienska renässansens politiska dominans

Brittiska gentlemän i Romav Katharine Read, ca 1750, visar en grupp på Grand Tour

Seicento 1601-1700
Under loppet av 1600-talet genomgick den italienska kulturen en omvälvande period. En av de viktigaste rörelserna var den stilistiska barocken, som uppstod i Rom och som hyllade överflöd och storslagenhet. Barockens stilar blev snart populära i hela Europa. Rika turister började också strömma till Italien för att utbilda sig i den klassiska antiken och den europeiska kulturen. Detta koncept blev känt som "The Grand Tour" och under de följande århundradena skulle det börja ses som en integrerad del av en ung gentlemans utbildning.

1601

1750

Italiensk upplysningstid c.1750-1800
En ny kulturell rörelse, upplysningen, började i Frankrike men svepte snart över hela Europa. Rörelsen präglades av ett ökat intresse för vetenskaplig utveckling och politiska reformer. Centrum för den italienska upplysningen var Neapel, där den nådde sin höjdpunkt under 1780-talet. Men viktiga händelser ägde rum i hela det Italien som vi känner till i dag. I Milano diskuterade t.ex. Accademia dei Pugni (Stämplarnas akademi) politiska och sociala reformer under 1760-talet. I Toscana införde Leopold II ett antal reformer, bland annat avskaffades dödsstraffet. Under århundradets sista årtionde inledde Napoleons arméer en rad invasioner på italiensk mark, vilket fick den märkliga effekten att upplysningens idéer både förstärktes och undertrycktes.

Bilder Getty Images, Alamy, wiki/Flanker CC BY-SA 3.0 (vapensköld)

Risorgimento

Unification
av Italien

Under perioden 19talet århundradet, folket i Italien
försökte befria
sig från utländska imperier eller små kungadömen och uppnå "Risorgimento": italiensk förening

ORD callum Mckelvie & michael E Haskew

19 århundradet var Italien något helt annat än det Italien vi känner idag. I århundraden hade det stolta landet skurits upp och delats upp som om det inte vore något annat än en bit salami. Men när Napoleon Bonaparte erövrade delar av landet 1796 och senare utropade sig själv till kung, upprättades klientstater och demokratiska reformer infördes, vilket innebar att folket fick större rättigheter.
Efter Napoleons abdikation, i november 1814, samlades 200 representanter för olika nationer i Wien för en kongress, vars syfte var att forma den europeiska kontinentens framtid och återställa balansen mellan stormakterna. De förändringar som genomfördes vid Wienkongressen skulle komma att vara i ett halvt sekel.
För Italien innebar kongressen att landet återigen delades upp i små kungadömen eller landområden under kontroll av utländska makter, som det österrikiska kejsardömet. Många italienare var dock missnöjda med detta resultat och en nationalistisk känsla började växa och gro. Under de kommande decennierna använde sig personer som Giuseppe Garibaldi och Camillo Benso, greven av Cavour, av revolutioner, diplomati och krig för att se till att Italien inte längre skulle vara delat.

th

1796

De allierades ledare ritar om Europakartan vid Wienkongressen

Wienkongressen 1814-15
Efter Napoleons nederlag placerade Wienkongressen stora delar av Italien under det österrikiska kejsardömets kontroll. Andra områden styrdes av andra utländska makter, till exempel Spanien, delades upp i små kungadömen, till exempel Piemonte-Sardinien, eller kontrollerades av påven, det vill säga Rom. Många av de demokratiska friheter som upplevts under franskt styre upphävdes.

1814

1815

Napoleons italienska fälttåg 1796-97
Som en del av de franska revolutionskrigen fick Bonaparte i uppdrag att erövra Italien. Trots att hans styrkor var kraftigt underlägsna lyckades de ta territorium från både det österrikiska kejsardömet och de sardinska kungadömena. Detta territorium förblev under fransk kontroll fram till 1814, under vilken tid befolkningen upplevde betydande demokratiska reformer. År 1805 utropades han till "kung av Italien".

Tidig revolutionär aktivitet 1815-30
Påverkade av Napoleons styre som "kung av Italien", revolutionära grupper som t.ex Carbonari (kolbrännarna) drömde om att ena den italienska halvön under en konstitutionell regering. Separata uppror ägde rum i kungadömena Två Sicilierna och Sardinien-Piemont.

Uppror 1830-31
År 1830 rådde olika statsbildningar på halvön och julirevolutionen i Frankrike påverkade direkt de italienska rebellerna. Uppror inträffade i Modena, de påvliga legationerna och hertigdömet Parma, som planerade att förenas som de "förenade italienska provinserna". Påven Gregorius XVI bad Österrike att undertrycka rebellerna och en österrikisk armé marscherade genom Italien för att krossa motståndet.

Det unga Italiens rörelse 1831
Från sin exil i Marseille bildade den kände revolutionären Giuseppe Mazzini i juli 1831 rörelsen Unga Italien som ett radikalt republikanskt sällskap för att kämpa för ett enande. Mazzinis metoder är splittrande. Sällskapet gick dock långsamt tillbaka efter flera misslyckade revolter.

1830

1831

Första italienska kriget
av självständighet 1848-49
Mellan den 23 mars 1848 och den 22 augusti 1849 kämpar kungariket Sardinien-Piemont mot det österrikiska styret i norra Italien samtidigt som revolutioner äger rum i flera italienska stater. Även om de inte segrar, markerar konflikten inträdet till nationell framträdande för revolutionären, och en av nyckelpersonerna i Risorgimento, Giuseppe Garibaldi (vänster). Garibaldi, som var den främste militäre ledaren för enandet, hade många progressiva åsikter och trodde starkt på republikanismen, förespråkade de fattiga och argumenterade för kvinnans frigörelse.

1848

1848 års revolutioner 1848
Uppror mot Österrikes och Kungariket de två Siciliernas kontroll äger rum, ledda av kungadömena Sardinien-Piemont, Lombardiet-Venetien samt den unga staten Sicilien. Dessa revolter inledde de bredare europeiska revolutionerna 1848, då nationer reste sig mot den ordning som återupprättats av Wienkongressen.

Milanos fem dagar var en stor händelse där ett uppror bröt ut mot det österrikiska styret i den lombardiska staden mellan den 18-22 mars 1848

Andra italienska självständighetskriget 1859
Napoleon III ger sitt omfattande stöd till Sardinien-Piemontes plan att ena Italien mot Österrike i utbyte mot att Nice och Savojen överförs till Frankrike. Dessa kombinerade franska och sardinsk-piemontesiska styrkor, liksom Garibaldis "jägare från Alperna", besegrade österrikarna. Sardinien-Piemont annekterade Lombardiet och ockuperade Toscana och Emilia.

Italienskt läger vid slaget vid Magenta av Giovanni Fattori 1862

1852

1859

Bilder Alamy, Getty Images

Cavour blir premiärminister i kungadömet Sardinien 1852
År 1849 abdikerade kung Karl Albert av Sardinien-Piemont till förmån för sin son Viktor Emanuel II. Tre år senare utnämndes Camillo Benso Conti di Cavour till kungadömets premiärminister av Emmanuel II. Cavours temperament skulle dock leda till att han hamnade i konflikt inte bara med Emmanuel II utan även med Garibaldi. Trots sina ibland kontroversiella metoder anses Cavour ha varit en av arkitekterna bakom Risorgimento.

Expedition av
de tusen 1860-61
Med en styrka på endast 1 000 man inledde Garibaldi ett ambitiöst företag för att erövra kungariket De två Sicilierna. Trots oddsen landsteg expeditionen på Sicilien, där Garibaldi kunde öka antalet trupper och därefter vinna slagen vid Calatafimi och Milazzo. Hans chansning resulterade i en betydande seger för enandet.

1860

Slaget vid Solferino 1859
Napoleon III:s och Viktor Emanuel II:s styrkor besegrade kejsar Frans Josef I av Österrike i den största drabbningen sedan slaget vid Leipzig 1813. Som ett resultat av detta lade Sardinien-Piemont till Lombardiet till sitt territorium. Solferino var det sista slaget i historien där alla arméer stod under befäl av monarker.

Viktor Emanuel II öppnar det första enade italienska parlamentet i Turin

Skapandet av kungariket Italien 1861
Efter Garibaldis och Cavours militära och diplomatiska framgångar utropades Victor Emmanuel II till kung av Italien av parlamentet i det nyligen enade landet den 17 mars 1861. Han var den förste monarken i ett enat Italien sedan 600-talet. I landet i stort återstod bara Rom, Venetien och Trentino att erövra.

Tredje italienska kriget
av självständighet 1866
I det tredje italienska självständighetskriget allierade sig Italien med Preussen för att föra krig mot Österrike om kontrollen över Venetien. De besegrade österrikiska styrkorna överlåter både Venetien och staden Mantua till Italien. Samma år hölls en folkomröstning för att avgöra om befolkningen skulle välkomna en anslutning till Italien och en överväldigande majoritet på 99,99% röstade ja. Folkomröstningens giltighet var dock fortfarande omtvistad.

1861

1866

Cavours död 1861
Tre månader efter att ha tillträtt som premiärminister i det nya kungariket Italien avled greve Camillo Cavour den 6 juni. Hans död innebär att Risorgimento står utan en av sina viktigaste ledare och arkitekter. Före sin bortgång drömde Cavour om att Rom skulle bli huvudstad i det nya förenade Italien. Denna dröm förblev ouppfylld fram till Roms erövring 1870.

1915

Första världskriget 1915-18
Italien blev indraget i första världskriget, eller "det fjärde italienska självständighetskriget". Dessförinnan hade Italien ingått i en trippelallians med Tyskland och Österrike-Ungern. Italien förklarar krig mot det senare för att få sina italiensktalande territorier. Stora förluster för relativt små vinster ledde till begreppet "stympad seger", som utnyttjades av Benito Mussolini.

MODERNT ITALIEN

I det senaste kapitlet i Italiens historia har landet navigerat mellan enighet, fascism, två världskrig och
en global finanskris

ORD jamie frier

EU-flaggan på Palazzo Venezias balkong där Mussolini höll sina tal, vilket visar på den starka kontrasten mellan fascistregimen och en union av demokratiska nationer

After en lång och utdragen följd av krig kom Risorgimento äntligen fullbordat och Italien var enat. Eller, inte riktigt. Ett sista hinder stod i vägen för ett verkligt komplett Italien och det var ett stort hinder - Rom. Rom, som fortfarande styrdes av påven Pius IX och försvarades av franska styrkor, förblev en påvlig stat och trotsade den framryckande italienska armén. Men när Napoleon III drog tillbaka sina trupper för att strida i det fransk-preussiska kriget tog armén chansen. Pius vägrade att ge upp, vilket ledde till en belägring av staden. Pius insåg att motstånd var meningslöst, men var ändå fast besluten att undvika en förödmjukande kapitulation och beordrade sina trupper att göra en symbolisk insats och ge upp så snart stadsmuren bröts igenom. Så skedde, den 20 september 1870, Rom föll till Italien, staden och regionen Lazio annekterades och landet var helt.
Ett enat land
Kung Victor Emmanuel II regerade som den första kungen i ett enat Italien fram till sin död 1878, då han efterträddes av sin son Umberto I, medan en rad premiärministrar gjorde sitt bästa för att återställa landets riskfyllda ekonomiska status. De kämpade, vilket resulterade i att Italiens politiska lutning svängde från höger till vänster och tillbaka igen. Den nya nationen hade svårt att hitta sin plats på både den lokala och den internationella arenan.
Spänningarna med Frankrike ledde till att Italien 1882 undertecknade en trippelallians med Österrike och Tyskland, ett partnerskap som skulle få enorma konsekvenser några decennier senare. Detta skedde under deras försök att utvidga sina gränser till Nordafrika, särskilt med intrång i Etiopien (etiopierna kämpade tillbaka 1896, vilket gav Italien ett stort nederlag och avslutade Francesco Crispis premiärministerperiod). Italienarna fortsatte att försöka vidga sina vyer, och bara under 1888 emigrerade över 200 000 till Amerika i jakt på ett nytt sätt att leva.
Politiska och ideologiska tvister fortsatte att plåga landet, och omfattande markförsäljningar skapade en ny, markägande medelklass, vilket retade upp den befintliga över- och medelklassen. Jordbruket var fortfarande den dominerande ekonomiska kraften, och i slutet av 1800-talet kom cirka 60 procent av landets finanser från jordbruket, men Italien började diversifiera sin verksamhet. Stålverk blev en nyckelindustri, liksom en första inbrytning i bilindustrin med Fiat, något som Italien fortfarande är intimt förknippat med. Det var vid den här tiden som sociala reformer verkligen började få fäste, då begrepp som moderskapspenning, lagar om barnarbete och vilodagar infördes av den socialistiska regeringen. Italien började äntligen hitta sina fötter och sin personlighet när 1800-talet gick mot sitt slut och 1900-talet började.
Krig i Europa
I horisonten skymtade dock första världskriget. Trots det redan existerande avtalet med Österrike-Ungern och Tyskland hade Italien ingen brådska att ansluta sig till centralmakterna. Istället förhandlade tjänstemännen med båda sidor för att se vad de kunde få ut av konflikten. Majoriteten av Italien, inklusive den styrande regeringen, förespråkade neutralitet, men i maj 1915 anslöt sig landet till slut till de allierade makterna Storbritannien, Frankrike och Ryssland. Den inledande motviljan mot att gå med i kriget tycktes bekräftas av dess insatser. Italien led upprepade gånger stora förluster i striderna, vilket ledde till att regeringen avgick 1916, samtidigt som deserteringar och protester från militären var utbredda. Italien upplevde slutligen framgångar i och med segern i slaget vid Vittorio Veneto. och strax därefter vanns kriget av de allierade. Kriget innebar en enorm kostnad för Italien, både i form av dödsfall, moral och ekonomi. Som en del av avtalet som ledde till att Italien gick med i kriget tilldelades landet Trentino, Sydtyrolen och Trieste från Österrike-Ungern.
Efterkrigsåren var inte lyckliga för italienarna. Strejker, protester, kollapsande regeringar och politiska och sociala omvälvningar var nästan ständigt närvarande under de närmaste åren. Landet, som man bör komma ihåg bara hade varit en enad nation i mindre än 50 år, tvingades hantera massarbetslöshet, inflation och missnöje från befolkningen i stort. Som så ofta i sådana här situationer ledde dessa känslor av missnöje till en stor politisk svängning, den här gången från den liberala vänstern till den fascistiska högern under ledning av Benito Mussolini.
De fascistiska åren
Något överraskande började Mussolini sitt liv som en brinnande socialist och predikade ett antikrigsbudskap när han blev redaktör för

Den 20 september 1870 föll Rom till Italien, det och regionen Lazio annekterades och landet var helt

Erövringen av Rom var oväntat snabb eftersom endast ett symboliskt motstånd sattes upp

Italiens ledande socialistiska tidning. Men hans önskan om social förändring, i kombination med tron på att detta bara kunde uppnås efter krig, fick honom att göra en helomvändning och plötsligt var han passionerat för krig.
Efter första världskrigets slut inledde Mussolini en politisk karriär och lanserade en grupp som kallades fasci di combattimento (stridande band), vars syfte var att störa socialismen, kväsa strejker och främja ett nationalistiskt budskap, ofta med våldsamma medel. Mussolinis styrka som talare drog stora folkmassor och stöd till hans sak och fascisterna, med sina svartskjortade uniformer, blev politiskt betydelsefulla och fick mäktiga positioner i många delar av landet innan de fick 35 platser i parlamentet 1921. Mussolini var dock inte nöjd med detta. Genom våld, hot och rädsla ökade fascisterna stadigt sin makt i själva Rom, innan de genomförde sin nådastöt.
När fackföreningarna utlyste en generalstrejk tog Mussolini tillfället i akt att hävda att han och hans fascister skulle stoppa strejken om regeringen inte kunde göra det. De höll sitt löfte genom ännu mer aggressiv taktik innan de tillkännagav en marsch mot Rom för att gripa makten. Kung Viktor Emanuel III, som inte kunde eller ville hindra de tusentals svartskjortorna från att inleda en förödande offensiv mot huvudstaden, motsatte sig kraven på att införa undantagstillstånd och erbjöd istället Mussolini chansen att bilda regering. Han gjorde det och skapade en koalition med flera politiska rivaler på ledande positioner, men började snabbt förändra det politiska systemet och landskapet för att kunna styra som en diktator. Fascisterna dominerade valet 1924 och trots att en av hans starkaste kritiker i parlamentet, Giacomo Matteotti, mördades, vilket orsakade en enorm huvudvärk för Mussolini, behöll och förstärkte han sitt rykte som galjonsfigur i italiensk politik.
Mussolini satte igång ett enormt projekt med sociala reformer, men också med att urholka medborgerliga friheter som val, fri press och yttrandefrihet. Han och hans folk antingen förvisade eller mördade motståndare och oliktänkande och ersatte dem med sina egna anhängare för att säkerställa att han kunde fortsätta att regera utan motstånd. Mussolinis ambitioner slutade inte heller vid hans egna gränser. Han flyttade in i Albanien och förde ett brutalt krig mot Etiopien, som till slut vanns till resten av Europas förskräckelse. Nåja, inte hela Europa. I Tyskland såg Adolf Hitler Mussolinis väg till makten och följde efter, och de två skapade en stålpakt. Mussolini följde sedan Hitler och införde drakoniska antijudiska lagar, till allmänt fördömande och rädsla. Mussolini skickade också trupper för att stödja general Franco i Spanien när Europa närmade sig ett nytt förödande krig.
Byte av sida
Trots Mussolinis nära relation till Hitler var Italien återigen tveksamt till att följa Tyskland in i en konflikt. Det var över ett år in i andra världskriget, med Frankrike på randen till kapitulation, som Mussolini bestämde sig för att låta sitt land gå ut i strid, trots massivt motstånd. Men än en gång var Italien inte framgångsrikt. Inringningar i Grekland via Albanien, strider i det nordafrikanska imperiet och en stödjande roll i Ryssland var alla katastrofala misslyckanden och de två förstnämnda innebar att Tyskland drog tillbaka resurser från striderna för att hjälpa sina axelmakter. Italien var, precis som ett kvarts sekel tidigare, en demoraliserad, ovillig och ineffektiv stridande styrka - mer en börda än en hjälp. De allierade styrkorna landsteg på Sicilien och tvingade italienska och tyska trupper på reträtt. Brittiska och nordamerikanska bataljoner svepte norrut och pressade tillbaka axelmakterna, och båda sidor led stora förluster.
Antifascistiska röster hade under en tid rört sig i det tysta mot Mussolini, vars ledare var distraherad av kriget, och i juli 1943 uppmanade de kungen att avsätta diktatorn från sin post - något som Viktor Emanuel III gjorde. Mussolini begravdes på ön Ponza, innan han transporterades till ett hotell i bergen, där han fritogs av tyska styrkor som installerade honom som marionettledare i Norditalien. Han insåg till slut att hans position var ohållbar och när han försökte fly från Italien till Schweiz förklädd till tysk soldat i april 1945, tillfångatogs Mussolini och avrättades, senare upphängd på ett torg tillsammans med sin älskare och flera andra fascistledare. Italien, som nu leddes av premiärminister Pietro Badoglio, kapitulerade i september 1943 och förklarade krig mot Tyskland månaden därpå. Tyska styrkor tog i praktiken över landet, dödade stora delar av italienarna och fick monarkin att fly söderut. Italien var skådeplatsen för ett förvirrande och dödligt nätverk av strider mellan allierade styrkor, axelmakterna, italienare på båda sidor och ofta stridande sinsemellan när olika ideologier drabbade samman. Mussolinis död, som några dagar senare följdes av Hitlers, innebar dock slutet på århundradets andra blodiga globala konflikt.
Den kontinentala uppstädningen och anklagelserna skulle komma igång. Italien undertecknade ett fredsavtal med de allierade som innebar att dess imperium föll sönder och att en del av de länder som erövrats efter första världskriget gick förlorade. Etiopien, Libyen, Eritrea och Albanien var några av de länder som gavs tillbaka, medan territorier som flera Egeiska öar, Adriatiska öarna, Zadar och Rijeka gick till Grekland respektive Jugoslavien.
Ut med de gamlad
Ytterligare ett offer för fascismen och andra världskriget var den italienska monarkin. En utbredd avsky för Victor Emmanuel III:s toleranta inställning till Mussolini och fascismen, liksom beslutet att lämna Rom och norra Italien till tyskarna under kriget, ökade de antimonarkistiska stämningarna i landet. I juni 1946 hölls en omröstning för att avgöra om landet skulle förbli en monarki eller bli en republik, och det senare alternativet vann med 54 procent av rösterna. Kung Umberto II, som hade blivit monark bara en månad tidigare efter att hans far abdikerat, landsförvisades tillsammans med sin familj och Italien gick in i republikens era.
Efter att i århundraden ha styrts av diktatorer, monarker och kejsare befann sig Italien nu i ett nytt och djärvt skede i historien. Alla vuxna, inklusive kvinnor för första gången, valde deputerade som var ansvariga för att utarbeta den nya italienska konstitutionen. Efter 18 månaders stridigheter kunde dokumentet röstas igenom i kammaren, där det antogs med eftertryck och blev lag året därpå. De inblandade ledamöterna kom huvudsakligen från tre stora partier - kommunistpartiet, kristdemokraterna och socialistpartiet. Mussolinis fascistparti var i det närmaste utraderat från den politiska kartan och konstitutionen var starkt inriktad på att utplåna det. I konstitutionen fastställdes också de regler, ideal och strukturer som Italien lovade att styras efter i ett försök att se till att det förflutnas misstag inte upprepades. Medborgarnas rättigheter, styrelseskicket, författningsdomstolen och övergångsmetoden fanns alla inskrivna i det nya dokumentet.
Enrico de Nicola, som hade valts till statschef medan konstitutionen utarbetades, röstades fram som Italiens första president, men tvingades fem månader senare avgå på grund av dålig hälsa och efterträddes av liberalen Luigi Einaudi. Det kristdemokratiska partiet var dock det som dominerade den italienska politiken därefter, och alla premiärministrar mellan Alcide de Gasperi 1945 och Arnaldo Fornaldi 1981 kom från detta parti, medan Giovanni Gronchi och Antonio Segni innehade presidentposten i nästan ett decennium.
Det politiska systemet omorganiserades flera gånger, med proportionell representation som det vanligaste, vilket resulterade i många koalitionsregeringar som krävde känsliga förhandlingar för att styra landet. Silvio Berlusconi var en av de mest välkända och kontroversiella premiärministrarna i Italien, efter att ha suttit i tre mandatperioder med korruptionsanklagelser, sexskandaler och försök att stifta lagar som gav honom immunitet mot åtal.
globalt ledarskap
Trots dessa problem ledde Italiens starka ekonomiska tillväxt genomoch jordbruk ledde till att landet blomstrade och blev en europeisk maktfaktor. Landet var en av de grundande medlemmarna i North Atlantic Treaty Organisation (NATO) 1949 och i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG) 1957. Landet var värd för vinter-OS 1956 och sommar-OS 1960 och drog till sig uppmärksamhet från hela världen. Italien, trots alla sina tidigare prövningar och vedermödor, höll på att bli en del av den europeiska eliten och en viktig partner för handel och internationella frågor. Detta cementerades 1992, då landet undertecknade Maastrichtfördraget och samtidigt blev ett av de första 11 länderna som införde euron. Italien har dock inte varit utan problem i den finansiella världen. Införandet av euron var tänkt att säkerställa att regeringen, som ofta bestod av en koalition som sällan varade länge, skulle ta mer långsiktiga strategier för finansiella beslut. Så skedde dock inte och en redan ansträngd ekonomi pressades till randen av den globala finanskrisen i mitten av 00-talet. Beslut som fattades för att rädda eurozonen påverkade Italien negativt och landet överlevde med nöd och näppe.
Sällan har Italien gjort saker på det enkla sättet. Oavsett om det handlar om att ta sig an den katolska kyrkan för att ena landet, strida på motsatta sidor i två världskrig eller hamna i en finansiell avgrund på grund av ett beslut som var tänkt att skapa säkerhet, är Italien inget annat än ett kaotiskt, spännande och gåtfullt land med fler kulturella, politiska, religiösa och ideologiska förändringar under sin korta existens än vad många andra har haft under en mycket längre historia.

Benito Mussolinis populistiska retorik och personlighet katapulterade honom till toppen av den italienska politiken, innan ett dramatiskt fall

Enrico de Nicola (till höger, tillsammans med
USA:s president Truman, till vänster), blev Italiens förste president 1946

Italien är inget annat än ett kaotiskt, spännande och gåtfullt land

Religiös separation

Hur Italien kämpade mot den mäktiga katolska kyrkan från enande till skilsmässa

Italien och den katolska kyrkan har alltid varit sammankopplade. Det är svårt att inte göra det när högkvarteret ligger i utkanten av huvudstaden. Efter att ha marscherat mot Rom för att ena landet 1870 hade kyrkan fortfarande en stor inverkan på Italiens kultur och politik och uppmanade katolska män att inte rösta i landets val. På 1920-talet blev dock det katolska folkpartiet ett av de största i landet. 1929 ingick Mussolini Lateranfördraget med kyrkan, där de officiellt erkände Italien med Rom som huvudstad, och i gengäld erkändes även Vatikanstatens självständighet, vilket skapade världens minsta land. Men det var på 1960-talet som saker och ting verkligen började förändras. Trots uppenbara invändningar från kyrkan blev skilsmässa lagligt i Italien på 1970-talet, följt av abort. År 1984 upphörde den romerska katolicismen att vara Italiens officiella religion. Kyrka och stat separerades.

Vatikanstatens ställning som självständig stat kom till tack vare Lateranfördraget

VIAGGIO

Upptäck de kulturella pärlor som finns i denna spännande stad

Piazza San Carlo är den perfekta platsen för att se fin barockarkitektur

Li likhet med många andra italienska städer är Turins piazzor en utmärkt plats för att observera vardagslivet och beundra arkitekturen. Piazza San Carlo är utan tvekan den finaste av Turins piazzor och visar på ett lysande sätt upp stadens barockhistoria. Två exemplariska barockkyrkor, Santa Cristina och San Carlo Borromeo, ligger på södra sidan av torget och är öppna för besökare som vill se deras dekorativa och fridfulla interiörer.
En stor park, Parco del Valentino, på den västra sidan av floden Po, är också en fristad för turister och en utmärkt plats att tillbringa tid på upptäcktsfärd. Parken är ett magiskt landskap fullt av överraskande inslag som fontäner, statyer, skulpturer, botaniska trädgårdar och till och med en rekonstruerad medeltida by och ett storslaget slott. Cykelturer i parken kan bokas på nätet, och för den som vill utforska parken på egen hand finns det cyklar att hyra i butiker runt om i staden.
Turins berömda egyptiska museum är världens näst största samling av egyptiska artefakter och är öppet för besökare sju dagar i veckan. Här finns spektakulära fornlämningar som Ellesiya-templet och innehållet i Kha och Merits grav, och när man vandrar runt i gallerierna på detta magnifika museum förflyttas man tillbaka i tiden. För filmfantaster erbjuder National Museum of Cinema magisk eskapism genom interaktiva ljusshower, projektioner och mycket mer. Mole Antonelliana, museets byggnad, var ursprungligen tänkt som en synagoga och är ett ikoniskt landmärke i Turins stadsbild. Den höga byggnaden rymmer också en panoramahiss med utsikt över staden och de omgivande Alperna.
Naturligtvis är den religiösa reliken Turins liksvepning värd ett besök. Svepningen, som påstås vara det tyg som täckte Jesus Kristus begravda kropp, förvaras säkert i ett fantastiskt specialbyggt kapell inne i Turins katedral, där en kopia visas för allmänheten. Bortsett från den heliga svepningen är Turin också känt för sitt framgångsrika fotbollslag Juventus FC. Många fotbollsfans reser till staden för att se en match på Allianz Stadium, där förbokade turer kan ordnas och Juventus Museum kan besökas. EMILY STANIFORTH

Ellesiya-templet i Turins berömda egyptiska museum

TOPPTIPS

Biljetter till guidade vandringsturer runt Mole Antonelliana, där man upptäcker dess dolda arkitektoniska detaljer,
kan köpas online.

Bilder Alamy

Denna norditalienska stad är oöverträffad när det gäller konst och design - och
den är inte heller dålig för en stunds shoppingterapi

Wäven om Milano inte har samma dragningskraft som Rom eller Florens, så är staden full av saker att göra. Eftersom det är en stor stad är det klokt att planera i förväg... så låt oss börja med de stora sevärdheterna som du måste boka online i förväg.
Det finns tre sevärdheter som vi rekommenderar att du bokar i förväg. Först ut är den spetsiga Duomo di Milano, en katedral från 1300-talet som det tog 600 år att bygga och som har fler statyer än någon annan katedral i världen. Du kanske kan få tag på några biljetter på dagen, men om du köper i förväg slipper du de långa köerna. Nu till den stora grejen: Leonardos Den sista måltiden. Köp dina biljetter till detta överkända mästerverk några veckor i förväg - och kanske mer om du ska åka på sommaren. På tredje plats på listan över upplevelser som ska bokas i förväg kommer det världsberömda operahuset i Milano, La Scala - men bara om du besöker det under operasäsongen, som pågår mellan december och juni.
Naturligtvis handlar Milano om mycket mer än sevärdheter med stor budget; faktum är att många av dess vackraste hörn är al fresco, inklusive den monumentala kyrkogården. Det här är inte bara den sista viloplatsen för många berömda italienare utan också en visuell fest med sina fantastiskt dekorerade gravar. Sedan har vi Sforzaslottet, en imponerande 1400-talsfästning som ligger strax utanför den historiska stadskärnan.
Ett av våra favoritområden är Navigli, där två av stadens kanaler sammanstrålar. Det är ett lugnt område under dagen men lever upp under aperitivokulturen efter jobbet, där barägare serverar drinkar och kompletterande små tallrikar. Härifrån kan man också ta cykeln på Naviglio Martesana, en kanalväg från Milano till Cassano d'Adda.
Milano är en fantastisk plats för konstälskare, och dess verk spänner över många århundraden, från Den sista måltiden till Maurizio Cattelans skulptur av ett långfinger från 2010. Den fängslande knytnäven sitter i Milanos finansdistrikt och verkar vara en kommentar till bankirernas ansvar för finanskriser. Hangar Bicocca är en populär plats för samtida konst, en före detta lokomotivfabrik i norra delen av staden, och där finns Fondazione Prada, ett annat galleri som den här gången är inrymt i ett gammalt destilleri och visar en blandning av tillfälliga utställningar och permanenta verk av konstnärer som Louise Bourgeois och Dan Flavin. Fans av Wes Anderson kommer att bli förtjusta över baren som han designade i lokalerna - Bar Luce. Pinacoteca di Brera är ett fantastiskt galleri som visar italienska målningar från 1300-talet till 1900-talet.
För designälskare visar Triennale di Arte Decorativa upp den italienska designhistorien, medan Armani/Silos visar upp hundratals av designerns sartoriala hits. Och glöm inte att Milano är ett utmärkt ställe att shoppa på, från designerbutikerna i den glasklädda Galleria Vittorio Emanuele II, som förbinder Piazza del Duomo och Piazza della Scala, till Corso di Porta Ticinese och dess Portobello Road-vibbar. RACHEL IFANS

Kanalerna i Navigli-distriktet i Milano är en populär plats för drinkar, mat och nattliv

Navigera på de unika vattenvägarna i Italiens brostad

Venice är känt över hela världen som kanalernas stad, bland många andra namn. Ett sådant namn är den flytande staden, som består av 118 öar som är förbundna med kanaler som kan korsas med en av 400 broar. Staden är bara åtta kvadratkilometer stor, men rymmer ett häpnadsväckande antal fantastiska landmärken, kaféeréoch aktiviteter på den lilla ytan.
Lämpligt nog ligger tre av dessa landmärken inom ett par minuters promenad från varandra - nämligen Dogepalatset, Markuskyrkan och Markusplatsen.
Dogepalatset är det spektakulära resultatet av ett projekt som pågått i flera århundraden. Den venetianska regeringens säte började byggas på 800-talet och fortsatte att utvecklas och byggas om fram till långt in på 1600-talet. Denna utdragna byggprocess innebär att palatset har en rad olika arkitektoniska stilar, från gotik till renässans - garanterat till glädje för både den avslappnade och den engagerade arkitekturentusiasten. Palatset var inte bara det venetianska parlamentet, det var hem för dogeerna och har också fungerat som fängelse och stadens domstol, men är nu ett fascinerande museum. Det kan också vara värt mer än ett besök, eftersom palatset ändrar färg under dagen beroende på ljuset - ibland ser det vitt ut, men andra gånger får det en rosa nyans. Det är väl värt en promenad runt, men se till att ta en titt på det från Suckarnas bro, som ger den bästa utsikten över palatset. Var dock beredd på att kämpa mot dussintals andra turister som försöker göra samma sak.
Markuskyrkan, som också byggdes på 800-talet, rymmer kvarlevorna av evangelisten Markus. Stadens katedral är byggd i bysantinsk stil och väggar och valv är täckta av en svindlande mängd mosaik på 8.000 kvadratmeter. Ett besök i basilikan är ett måste på din resplan, liksom en tur upp till toppen av den 99 meter höga Campanile för en otrolig utsikt över Venedig.
Torget byggdes samtidigt som basilikan och utvidgades på 1100-talet - och utvecklades snabbt till stadens hjärta. Torget är den största öppna platsen i Venedig och kan vara en välkommen avlastning i den ibland klaustrofobiska kanalstaden. Det kan vara lite dyrt, men det finns få bättre ställen i världen att koppla av med en riktig italiensk kaffe än på ett av kaféernaés som omger torget.

På grund av sin popularitet kan Venedig bli mycket trångt, särskilt på sommaren, så försök att vakna tidigt för att se sevärdheterna när de är som bäst.

Två av Venedigs ikoniska landmärken - Markus
Markuskyrkan och Dogepalatset

Boka en rundtur i Doge's Palace för att se Suckarnas bro från insidan

Det är inte många hus i världen som har en vattenfylld trädgård som också är en stor motorväg

Karnevalen i Venedig

Även om Venedig är som mest visuellt fantastisk på sommaren är det karnevalssäsong i februari-mars. Karnevalen äger rum under uppbyggnaden av fastan, vilket innebär att staden är full av utsökt mat och dryck som ska konsumeras innan fastan börjar. Karnevalen inleds med ängelns flygning - då föregående års vinnare av Mary Carnival "flyger" över Markusplatsen. Venetianarna vet verkligen hur man firar, med traditionella maskeradgalor, parader och regattor längs kanalerna. Venedig firar sin historia och sitt arv på ett spektakulärt sätt, med maskeradbaler som ger en tillbakablick till den tid då masker var förbjudna i Venedig. Hela staden kommer ut för att fira och det kan vara ganska fullt, men det är en otrolig upplevelse som du inte får missa.

är en resa till venedig verkligen komplett utan en tur med en gondol?

Du kommer att uppskatta att få vila, för det finns så många fantastiska sevärdheter att se runt om i staden, och det finns inga vägar eller bilar i Venedig. Det finns tre sätt att ta sig runt: till fots, via en vattenbuss eller på en gondol. Staden är otroligt lätt att promenera runt i - du kan ta dig runt hela staden på ungefär en halvtimme om du har ett bra steg. Se till att du har en detaljerad karta om du promenerar i Venedig utan guide, eftersom de 2 650 gränderna kan bli ganska överväldigande! Förutom gångbroarna är vattenbussen (eller vaporetton) det bästa sättet att korsa kanalerna eller ta sig genom staden om du börjar bli lite trött eller behöver ta dig någonstans snabbt. De är inte särskilt billiga, men de går regelbundet och det är ett trevligt sätt att ta sig fram på en venetiansk kanal om man inte vill betala för en gondol.
Med det sagt, är en resa till Venedig verkligen komplett utan en tur i en gondol? De här långa, smala båtarna är synonyma med staden och är ett romantiskt och roligt sätt att tillbringa 40 minuter på, guidad och kanske med en serenad av en lokal expert. Det finns bara 400 licensierade gondoljärer i Venedig, och endast två eller tre licenser delas ut per år efter en rigorös examinationsprocess, så du vet att du får det allra bästa som Venedig har att erbjuda. Det är ett vackert och unikt sätt att se en stad på och ett perfekt sätt att få en paus från gatornas liv och rörelse.
Staden är ett konstverk i sig, men om du är på humör för ännu mer bör Peggy Guggenheim-museet vara en viktig del av din resa. I Guggenheims gamla hus finns dussintals italienska och amerikanska konstverk, liksom nya utställningar som har gett detta museum globala utmärkelser. Och om du tycker att du känner igen namnet så är Peggy Guggenheim brorsdotter till Solomon Guggenheim, som gav namn åt det lika berömda konstgalleriet i New York.

Rialtobron

Korsa ett ikoniskt monument som binder samman Italiens flytande stad

Rialtobron i Venedig är ett ingenjörsmässigt underverk i Italiens berömda sjöfartsstad. Det sägs att arkitekten och ingenjören Antonio da Ponte tävlade mot Michelangelo och den berömde arkitekten Andrea Palladio om att få bygga om bron. Hans vinnande design sågs som djärv på den tiden, och vissa kritiker tvivlade på dess stabilitet.
Numera håller den vackra 1500-talsstrukturen fortfarande och är fullpackad med fönstershoppande människor, med souvenir- och smyckesbutiker som är utformade för att hjälpa till att betala för brons underhåll.
På kvällen är Rialto en utmärkt plats för utsikt över Canal Grande, som slingrar sig bort mot Dorsoduro-området och Giudecca på ena sidan, och Santa Croce och Cannaregio på den andra. Att se gondoljärerna skickligt manövrera sina passagerare runt mötande motorbåtar till bakgrunden av Venedigs storslagna men lite bleka stadshus är ett lågmält men tillfredsställande sätt att fördriva tiden.
Rialto ser också spektakulär ut på avstånd, den distinkta vita kalkstenen som reser sig över kanalens smalaste punkt och förbinder två av Venedigs distrikt (San Marco och San Polo). Om du tittar noga ser du detaljerade ristningar av San Marco, San Teodoro och ängeln Gabriel. Rialto ligger också i närheten av San Giacomo di Rialto, stadens äldsta kyrka, som sägs ha invigts år 421.
Bron består av en enda stenbåge som bärs upp av stockar som hamrats ner i marken. Da Pontes version ersatte pontonbron av trä som den viktigaste övergången över Canal Grande och gjorde det lätt att ta sig till stadens finansiella centrum. Den var bekvämare än en gondol, även om den kostade 250 000 gulddukater och inte ser så mycket ut i jämförelse med moderna underverk som hängbron i Çanakkale i Turkiet (världens längsta med sina 4 608 meter).
När du har beundrat Rialto kan du bege dig till den närliggande Rialtomarknaden för att se den venetianska dagens fångst i all sin prakt: bläckfisk, bläckfisk, gamberi och fisk i alla former och storlekar. Det är fullt av stånd som säljer färsk frukt och grönsaker. Om du är ute efter lunch att ta med dig är det värt att prata med stånden, eftersom de gärna hjälper dig att sätta ihop en picknick. Det finns matturer och matlagningskurser som du kan ordna i förväg via byråer som tastevenice.it.
Restaurangerna runt Rialto tenderar att vara turistiga. Gå i stället till Acqua e Mais, ett gatukök där du kan äta en strut med färsk bläckfisk, räkor och sardiner eller grillad bläckfisk och potatiskroketter. Sepa är en osteria av hög kvalitet med ett urval av skaldjur, risotto och lokala viner och öl. Oli Rahman

Bologna

Mat, härlig mat! I ett land som är känt för sin gastronomi är Bologna körsbäret på kakan

Bolognas silhuett avtecknas av de två tornen Asinelli och Garisenda

Bologna är mindre turistigt än andra italienska städer och det är en av dess styrkor som resmål. Till att börja med har du inte pressen från världsberömda sevärdheter som distraherar dig från att koppla av och dricka i Italiens skönhet och för det andra är det känt för sin mat.
Bologna var full av torn förr i tiden, delvis som militärt försvar men också för att de sågs som skrytbyggen i vissa sociala kretsar. Två torn finns kvar som symboler för staden - Torre Degli Asinelli och Torre Garisenda - men tvillingar är de inte. Asinelli är drygt dubbelt så högt som Garisenda, även om det sistnämnda gör anspråk på den större lutningen. Om du känner dig energisk är det en bra idé att klättra upp för Asinellis 498 trappsteg och blicka ut över stadens tak och låta matdofterna välla upp i näsborrarna.
Vi kommer till maten om en stund, men låt oss först gå igenom historia och arkitektur. Piazza Maggiore är, som namnet antyder, huvudtorget och det har den där överdådiga charmen; en vacker blandning av toskanska bågar i rött tegel, portiker och byggnader med marmorfronter, alla av olika dimensioner och från olika tidsepoker.
Här finns många viktiga byggnader, bland annat Palazzo d'Accursio, Palazzo del Podesta, Basilica di San Petronio och Palazzo Comunale. Den gotiska basilikan, som härstammar från slutet av 1300-talet, har en ofullbordad fasad i marmor och på Piazza del Nettuno finns Neptunusfontänen. Du bör också besöka Archiginnasio, som en gång i tiden var en del av Bolognas universitet och där den anatomiska teatern ligger. Det gamla trärummet har sittplatser runt ett utsmyckat anatomiskt bord, där läkarstudenter skulle ha tittat på levande kirurgi och dissektioner som en del av sin kurs.
Bologna är också känt för sina portikor - delvis slutna gångar kantade med bågar och pelare. Faktum är att den har 40 kilometer av UNESCO-listade skönheter, inklusive den längsta i världen, som leder till toppen av Monte della Guardia. Det är en härlig promenad och den trädbeklädda kullen är en fin plats för en skuggig picknick och utsikt över staden.
På tal om picknick... det är dags att prata om tuck. Din resa till Bologna bör kretsa kring mat; det är ingen tillfällighet att staden har smeknamnet La Grassa - eller Den feta. Här finns inte bara marknader som Mercato delle Erbe, Mercato di Mezzo och den gamla marknaden i Quadrilatero att vandra runt och upptäcka, utan också butiker som Atti & Figli bageri och Tamburini. Tamburini gör den lokala specialiteten tortellini, en ringformad pasta fylld med allt från ost till grönsaker till kött och serveras i en buljong. För oss handlar det om att promenera på de gamla gatorna och träffa de italienska producenterna, kockarna och servitörerna, men om du föredrar ett mer modernt tillvägagångssätt kan du ta en buss från centrum och besöka FICO Eataly World. Vissa kallar det en temapark för mat, men det är snarare ett center som är utformat för att utbilda och informera besökare om italiensk gastronomi - allt under ett och samma tak. RACHEL IFANS

Bologna är födelseplatsen för Bolognese eller tagliatelle al ragu. Boka en matresa för att prova det eller hitta en restaurang strax utanför Piazza Maggiore.

Denna antika stad har mycket att erbjuda för historie- och konstälskare

ORD EMILY STANIFORTH

Tstaden Pisa är mest känd för en sak: det berömda lutande tornet. Att ta ett foto framför det ikoniska landmärket är ett måste för besökare, men det är långt ifrån det enda som turister kan göra i denna anmärkningsvärda antika stad. Pisas spektakulära katedral och dopkapell hoppas ofta över av besökare, men är lätta att hitta eftersom de ligger precis intill det lutande tornet. Om du går in i någon av dessa medeltida byggnader får du möjlighet att njuta av några av de finaste konstverken och arkitekturen i staden, och båda byggnaderna har magnifik design både på insidan och utsidan.
Arkeologer har hittat bevis för att Pisa kan ha funnits så tidigt som under den etruskiska perioden, så staden är rik på historia. En promenad förbi Pisas imponerande medeltida murar hjälper besökare att förstå stadens förflutna, liksom att utforska det stora antalet kyrkor som finns utspridda i området. Om katedralen inte faller dig i smaken kan du ta en passeggiata nere vid floden Arno och hålla utkik efter Santa Maria della Spina - en liten, rikt utsmyckad kyrka i gotisk stil från 1200-talet.
En av Pisas största institutioner är universitetet som grundades 1343 och är ett av de äldsta universiteten i Europa och som en gång i tiden besöktes av den berömda Pisa-forskaren Galileo. Turister kan njuta av universitetets faciliteter genom att besöka de berömda botaniska trädgårdarna och det tillhörande galleriet för att ta in prakten och stillheten i denna naturliga utopi i hjärtat av staden.
Konstälskare kan förlåtas för att de väljer städer som Rom och Florens för att uppfylla sina intressen, men Pisa erbjuder också en mängd gallerier och museer. Ett av de mest betydelsefulla är galleriet i Palazzo Blu, ett före detta palats i Pisas centrum. Palazzo Blu är värd för ett antal tillfälliga utställningar under året, men här finns också permanenta utställningar som visar upp lysande konstverk och information om stadens historia. Och för de besökare som vill hitta konst i staden finns den livfulla väggmålningen Tuttomondo av den amerikanske konstnären Keith Haring på den bakre väggen i kyrkan Sant'Antonio Abate.

Pisas lilla storlek gör den till den perfekta staden att utforska till fots; packa bekväma skor för att navigera på kullerstensgatorna.

Det tar en vanlig besökare cirka 20 minuter att klättra upp till toppen av det lutande tornet

En promenad längs floden Arno tar dig förbi den vackra Santa Maria della Spina

Pisas katedral överskuggas ofta av berömmelsen för det närbelägna lutande tornet

det lutande Lutande tornet

Se världen från en annan vinkel på toppen av Italiens berömda lutande torn

Om det inte vore för att marken rörde sig skulle det fristående klocktornet på katedralen Maria himmelsfärd i Pisa knappt få en andra blick, så fylld är denna del av Italien med historisk konst och arkitektur. Olyckligtvis för byggarna - men tack och lov för Pisas turistindustri - började tornet snart att luta.
Resultatet är världens mest kända byggfauxpas - en struktur som lutar nästan fyra grader från vertikalen. Byggarna på 1100-talet insåg snabbt att saker och ting höll på att gå snett - grunden var helt enkelt inte tillräckligt djup för den svaga och instabila marken - och pausade tillfälligt byggandet på andra våningen i nästan ett sekel när lutningen först började synas. När byggandet återupptogs byggdes de övre våningarna med en lätt kurva för att försöka kompensera för den förskjutna vinkeln. Klockkammaren tillkom slutligen 1372, 199 år efter att de tvivelaktiga fundamenten grävdes.
Besökare på Piazza dei Miracoli bör se till att de har en tidsbestämd entrébiljett till tornet; de kan köpas online i förväg eller på plats. Oroa dig inte om du får vänta lite - det finns mycket att göra innan du kommer in. Massor av turister står på torget och försöker hitta den perfekta vinkeln för det allestädes närvarande fotot där de håller upp tornet. Om det är lite för töntigt för din smak kan du gå in i katedralen för att beundra den romanska arkitekturen eller utforska det stora kupolformade dopkapellet, som i sig lutar 0,6 grader. Varje halvtimme sjunger en intendent några toner för att demonstrera det fantastiska akustiska ekot.
När det är dags att klättra upp i tornet får du vara beredd på att ta dig upp för 273 trappsteg, men det finns gott om avsatser där du kan stanna och vila. Tornets inre är till stor del ihåligt och många upplever att lutningen är större från insidan än från utsidan. Större delen av den släta spiraltrappan i sten har ingen ledstång, så försiktiga besökare försöker ofta hålla sig i väggen - särskilt när de passerar besökare som går i motsatt riktning. De som går nedför trappan har företräde, även om det är få som klagar på den påtvingade vilan!
På sjunde våningen finns den bästa möjligheten att promenera utomhus. En öppning mellan väggen och pelarna går runt tornet och metallgaller hindrar alla från att försöka efterlikna Galileo, som omkring 1590 släppte två kanonkulor från tornet för att mäta hur snabbt de föll. Glöm inte din kamera - det är i stort sett det enda du får ta med dig in, eftersom väskor måste lämnas i biljettluckan - för att fånga spektakulära vyer över katedralen och de röda tegeltaken över resten av staden.
En sista särskilt smal spiraltrappa leder till klockkammaren på åttonde våningen, den sista anhalten för besökare, och en som många blir förvånade över att upptäcka inte har någon lutning. Det tog bara byggarna ett par århundraden att få till det.

En helgedom för renässanstiden,
är denna stad fylld av konst och kultur

Tenna historiska italienska stad, belägen i Toscana-regionen, är lika vacker som fascinerande. Till att börja med är Florens en av få städer i världen med ett historiskt centrum som finns med på UNESCO:s världsarvslista på grund av dess ovärderliga bidrag till konst, historia och kultur. Här kommer både konstälskare och historienördar att hitta mycket att underhålla dem.
I centrum av staden ligger Piazza della Signoria. Det är Florens mest berömda torg och anses vara stadens politiska hjärta. Dess regering verkar från det närliggande rådhuset, Palazzo Vecchio. Själva torget har spelat en viktig roll i många viktiga historiska ögonblick som t.ex. fåfängornas bål 1497, då anhängare till dominikanermunken Girolamo Savonarola samlade in och kastade tusentals föremål som kosmetika, konst och böcker som påstods locka till synd i en stor eldgrop som anlagts på torget.
Precis som Florens historia är den konst som visas känd över hela världen. Inne på Uffizi-galleriet, som ligger bara några minuter från torget, finns en sällsynt pärla av renässanskonst från 1400-talet och ett av Botticellis finaste verk: Venus födelse. Cirka två kilometer bort, i Galleria dell'Accademia, kan besökare beskåda Michelangelos berömda David staty, som han högg ut ur ett enda marmorblock i början av 1500-talet, bara 26 år gammal.
Cirka 450 meter från galleriet, som ligger mitt i stadens viktigaste marknadsdistrikt, hittar du San Lorenzo-kyrkan, en av Florens största kyrkor som sägs ha invigts av St Ambrosius på påskdagen 393 e.Kr. Detta imponerande monument innehåller också Medici-kapellet, det berömda mausoleet för familjen Medici - den mäktigaste och mest inflytelserika familjen i Florens mellan 1400- och 1700-talet.
Ett av de största mästerverken inom gotisk arkitektur som finns i Florens är Cattedrale di Santa Maria del Fiore. Denna florentinska katedral är en av kristendomens största kyrkor och var en symbol för rikedom och makt i staden under 1200- och 1300-talen eftersom det var den största katedralen i Europa med plats för 30.000 personer. De 463 trappstegen upp till katedralen erbjuder den bästa utsikten över staden. Från toppen kan du ta in den underbara synen av staden, medan den intilliggande Giottos Campanile (klocktornet) möjliggör en utsikt över Florens berömda Duomo, som till stor del är ansvarig för den ikoniska silhuetten av Florens skyline. TANITA MATTHEWS

Omgiven av de idylliska toskanska kullarna och genomkorsad av den vackra floden Arno har Florens renässanslandskap förblivit oförändrat i århundraden

SAN MARINO

Denna mikrostat i hjärtat av Italien har så mycket att erbjuda

Footbollsfans känner till San Marino som landet som får stryk regelbundet. Triviafans känner till det som det femte minsta landet i världen. Men San Marino är mycket mer än så, eftersom denna 60 kvadratkilometer stora mikrostat rymmer förvånansvärt mycket på en yta som är mindre än Leicester. Den är helt innesluten i Italien och försummas ofta på grund av sin ringa storlek och närheten till de mer glamorösa områdena Bologna och Florens. Det är dock ett stort misstag eftersom det finns så mycket att göra i världens äldsta republik.
San Marino är en svunnen relik från det gamla stadsstatssystemet, då italienarna var mer kända som romare, genuesare eller venetianare. Staden San Marino, som finns med på UNESCO:s världsarvslista, ligger i den dramatiska skuggan av berget Titano, som reser sig 762 meter över staden. Promenera eller kör upp på berget för att se de bildsköna tre tornen i San Marino på toppen: Guaita, Cesta och Montale. Dessa gamla vaktposter har anor från 900-talet och från Guaita och Cesta har du en spektakulär utsikt över hela det vackra landet.
Den fantastiska neoklassiska San Marino Basilica, en katolsk kyrka från mitten av 1800-talet, rymmer kvarlevorna av kapellets grundare, Saint Marinus, som landet är uppkallat efter. Därifrån är det en kort promenad till Palazzo Pubblico, eller det offentliga palatset. Det är här San Marinos regering har sitt säte och det är utsmyckat med spektakulära väggmålningar. Det finns ett originellt klocktorn som du kan beundra från den avslappnade miljön på piazzan. Stenen till Palazzo Pubblico, som restaurerades i slutet av 1800-talet, bröts bara ett stenkast bort. Stenbrottet är nu en stor turistattraktion i sig, eftersom det är platsen för den årliga armborsttävlingen samt stadens medeltidsfestival.
Detta udda land är också hem för ett antal unika museer, från Vampyrmuseet till Museum of Agricultural Culture, där du kan gå en matlagningskurs i en av landets äldsta bondgårdar. Och med de gastronomiska regionerna Emilia-Romagna och Toscana inte långt borta, kan du vara säker på att matlagningen i San Marino är av högsta kvalitet.
Det kanske bästa med San Marino är att du kan njuta av alla Italiens läckerheter till ett lägre pris än du skulle göra i Italien självt. Och med alla sina egna förtjänster verkar det otroligt att San Marino är ett så förbisett resmål för resenärer som tycker om dess kultur, historia och kulinariska läckerheter. JAMIE FRIER

San Marinos böljande kullar och gamla byggnader ses bäst från toppen av berget Titano

Det finns ingen gränskontroll, men du måste ha med dig ett giltigt pass. Du kan också köpa en souvenirstämpel på turistbyrån.

Forum Romanum var en gång i tiden stadens bultande hjärta

Om du vill ha både antikt och modernt,
är Eternal City allt du behöver

ORD kate marsh

Gör din research när du köper biljetter till Colosseum, Forum Romanum och Palatinkullen för att vara säker på att du får se allt du vill.

Iet spelar ingen roll vad du är ute efter - Rom har det förmodligen. Från gamla romerska ruiner till otrolig italiensk pizza, det är en stad som har allt. Det är omöjligt att få brist på saker att göra och sevärdheter att se - ditt största problem blir att försöka få plats med allt!
Det bästa stället att börja på är förmodligen i början och det som Rom är mest känt för: det romerska riket. Vart du än går finns det påminnelser om vad som har kommit före dig och den civilisation som en gång styrde Medelhavet. Först och främst finns Colosseum, byggnaden där gladiatorer kämpade mot varandra till döds, men det är inte allt. I närheten kan du se resterna av Circus Maximus, arenan som användes för antika vagntävlingar, samt Forum, där romarna handlade och gjorde affärer. Du kan även ta en promenad upp på Palatinkullen, en av Roms sju kullar. Det är här du kan se de berömda Titus och Konstantins bågar. Bara några hundra meter bort kan du också utforska ruinerna av Domus Aurea, eller Guldhuset, en byggnad som påbörjades av den skändlige kejsar Nero i ett försök att visa upp sin stora makt och enorma rikedom.
Om du vill se en romersk ingenjörskonst kan du besöka Pantheon, som uppfördes omkring år 113 e.Kr. Även om ingen vet vad romarna använde det till, har det nu hittat ett syfte som en kyrka. När du besöker den, se till att du tittar upp på det magnifika kupolformade taket som består av tusentals ton betong som har hållits uppe i nästan 2 000 år.
Ta en tio minuters promenad från Pantheon genom Roms livliga gator fyllda med traditionella italienska byggnader och du kommer att befinna dig framför en av de mest kända attraktionerna som staden har att erbjuda: Trevifontänen. Med sina 26 meter i höjd och 49 meter i bredd är den barocka fontänen en syn att skåda. Den har varit med i berömda filmer som Roman Holiday och La Dolce Vitaär den idag också förknippad med att önska sig något. Traditionen säger att om du kastar ett mynt över din vänstra axel med din högra hand kommer din önskan att gå i uppfyllelse, och folk tror på det - det uppskattas att 3.000 euro kastas i fontänen varje dag. Pengarna måste naturligtvis gå någonstans - i det här fallet används de för att subventionera en stormarknad för Roms hemlösa befolkning.
Piazza di Trevi är inte Roms enda berömda torg - staden är full av dem. Ett som du kanske har hört talas om är Piazza di Spagna, eller Spanska torget, där Spanska trappan ligger och som invigdes 1725. Det har blivit berömt genom att vara med i filmer som Roman Holiday och F Scott Fitzgeralds roman Öm är nattenär trappan också dekorerad under vissa tider på året. Vid jul placeras en krubba på den första avsatsen och tidigt på våren täcks delar av trappan av azaleor i kruka.
Högst upp på Spanska trappan hittar du en annan av Roms höjdpunkter. Villa Medici är för närvarande hemvist för Franska akademin i Rom, men det går att få guidade turer från tisdag till söndag på engelska, italienska, franska, spanska och ryska. Du kan se magnifika skulpturer och ta del av villans historia innan du avslutar ditt besök på belvedere, som har en fantastisk panoramautsikt över den eviga staden.
Bakom Villa Medici ligger de vidsträckta trädgårdarna i Villa Borghese, och om du vill komma bort från stadens liv och rörelse ett tag är det hit du måste åka. Du kan sitta vid sjön eller ta

Vatikanstaten

Vatikanstaten är hjärtat i den katolska världen och får inte missas. Det är en liten stadsstat i hjärtat av Rom och det är den enda platsen i världen där du hittar bankomater som du kan läsa på latin - men det är också hem för så mycket mer.
Med en yta på mindre än en halv kvadratkilometer (mindre än en kvarts kvadratmil) är det epicentrum för den romerska katolicismen och platsen för den ökända Peterskyrkan. Det är ett fantastiskt stycke italiensk renässansarkitektur som du bör kolla in innan du beger dig till Vatikanmuseerna, som innehåller målningar, skulpturer och andra konstverk som påvarna har samlat på sig genom århundradena.
Medan du väntar i biljettköerna på Petersplatsen, se till att ta in skönheten i din omgivning. Torget är ogenerat överdådigt med en 25 meter hög obelisk i röd granit i mitten, som ursprungligen restes i Egypten av en gammal farao. Även om du inte går in på något av museerna är det definitivt värt en resa bara för att se denna storslagna syn.

Ingen resa till Rom är komplett utan en stunds gapande över freskerna i Sixtinska kapellet

Sankt Peterskyrkan

Peterskyrkan i Vatikanen är en bestående symbol för den katolska kyrkan

Besök oasen från 1600-talet för dess vackra trädgårdar och otroliga konstsamling

från antika romerska ruiner till otrolig pizza - Rom har allt

Basilikans kupol ritades av Michelangelo och tog 800 män 22 månader att färdigställa

En kort promenad från Vatikanmuseerna och Sixtinska kapellet, och en kort buss-, taxi-, tunnelbane- eller spårvagnsresa från Rom, ger Peterskyrkan en inblick i den katolska kyrkans hjärta.
Efter att ha tagit del av katedralens mytomspunna hörn kan besökarna ta sig upp för en allt smalare serie spiraltrappor till Michelangelos kupol, som öppnar upp för en svindlande utsikt över basilikan nedanför. Även om det finns en hiss för de första 320 stegen, kan mer ambitiösa utforskare ta sig ytterligare 231 steg upp till toppen av kupolen, där man har en häpnadsväckande panoramautsikt över Vatikanstaten och Rom.
Basilikan kan spåras tillbaka till en struktur från 400-talet som byggdes av kejsar Konstantin över Sankt Petrus grav - Roms förste biskop, som tros ha omkommit under Neros våldsamma förföljelse av den nya tron efter den stora branden år 64.
År 1500 hade dock platsen förstörts av en lång rad plundringar och olyckor - vilket fick påven att beställa en ännu mer anmärkningsvärd struktur. Projektet inleddes under ledning av den berömde mästerarkitekten Donato Bramante, som rev den gamla byggnadens väggar och lade en ny grundsten 1506. Med en grekisk korsformation som förebild grävde Bramante snabbt ut och uppförde fyra pelare som skulle hålla uppe den enorma kupolen.
Efter Bramantes död fortsatte byggandet i omgångar under olika påvar och arkitekter. Michelangelo var redan i sjuttioårsåldern när han motvilligt gick med på att ta hand om projektet "utan lön och utan belöning" - vilket gav ett desperat behov av fokus och energi under nästan två decennier. Han ritade den krönande kupolen, som reser sig som en krona över Petrus grav, och det tog 800 män cirka 22 månader att färdigställa den.
Medan den 137 meter höga kupolen slutligen färdigställdes 1590 av Giacomo Della Porta, var det Carlo Maderno som konstruerade fasaden - rev ner den främre väggen och förlängde dess östra ände för att omvandla den till ett latinskt kors.
Efter mer än ett århundrades arbete färdigställdes basilikan slutligen av Gian Lorenzo Bernini, som lade till den dubbla kolonnaden - en symbol för kyrkans två långa armar, som omfamnade såväl katoliker som "kättare" och "otrogna". Därinne, direkt under Michelangelos kupol, uppflugen på biktaltaret i marmor, smidde Bernini baldakinen i brons.
Bernini färdigställde också den slående ellipsformade Petersplatsen, som är 320 meter lång och 240 meter bred - där folk fortfarande samlas varje söndag för att höra påven läsa böner från ett fönster och ta emot den apostoliska välsignelsen. I centrum står en 25 meter hög obelisk som tornar upp sig över en åtta meter bred bas - den höggs ut ur ett enda block i det forntida Egypten och släpades till Roms cirkus av Caligula år 37 e.Kr. För att flytta den till Petersplatsen krävdes 900 män, 140 hästar och 44 vinschar.
Mer än 1.300 år efter sin första inkarnation invigdes byggnaden 1626. Den har haft en enorm inverkan på arkitektur och konst, och mästare har rest från hela världen för att studera den. Kyrkan är fortfarande världens största, med plats för 20 000 gudstjänstbesökare inomhus och 80 000 på torget, och är en av kristenhetens mest berömda pilgrimsmål.

Trevifontänen

Se de storslagna vattenverken som pryder hjärtat av Italien

Ställ dig med ryggen mot fontänen och kasta ett mynt över din vänstra axel. Det första myntet garanterar att du kommer att återvända till Rom. Det andra hjälper dig att hitta din kärlek. Och det tredje betyder att du kommer att gifta dig (eller kanske skilja dig, om det är din önskan). När det gäller romerska traditioner är det här en nybörjare. Det har inget att göra med Caesars gamla ritualer eller stadens pånyttfödelse under renässansen - tricket med de tre mynten i fontänen kommer från en film från 1954 med ett soundtrack som sjöngs av Frank Sinatra. Det hindrar dock inte att mer än 3 000 euro per dag deponeras i Trevifontänen av besökare som återskapar filmen. Pengarna skänks till välgörande ändamål.
Oavsett om du ansluter dig till massorna som kastar pengar eller inte, är Trevifontänen ett värdigt tillägg till resplanen vid varje besök i den eviga staden. Fontänen har fått sitt namn efter sitt läge i korsningen av tre vägar (tre vie) och var en gång i tiden en funktionell vattenpost som matades av en akvedukt som hämtade vatten tio kilometer utanför staden. Påven Clemens XII ville ha något lite större framför Palazzo Poli och utlyste en tävling för att designa en ny fontän. Florentinaren Alessandro Galilei utsågs till vinnare, men regional politik gjorde att uppdraget gick till den lokala pojken Nicola Salvi och byggandet påbörjades 1732.
Galileis förlust blev Roms vinst när Salvi började förverkliga sin design. Palazzo Poli fick en ny fasad med korintiska pelare och fontänen byggdes upp mot den. Under bågen i mitten av fasaden föreställde sig Salvi havsguden Neptunus som drogs till havet på en snäckformad vagn som drogs av två bevingade hästar som leddes av unga havsguder. Vatten rinner under Neptunus snäcka, över de grova stenarna vid kusten och ner i en pool. Stenläggningen är fylld med symbolik. En av hästarna är lugn, den andra reser sig upp och representerar havets skiftande tidvatten. Två statyer står i nischer på Neptunus sida och symboliserar de gåvor som vattnet för med sig till staden: Överflöd (till vänster) och hälsa (till höger).
När fontänen var färdigbyggd var den kolossala 26 meter (85 fot) hög. Den pumpade miljontals liter vatten varje dag och försåg invånarna med rent dricksvatten. Nu finns det ett slutet system med recirkulerande pumpar så svinnet är minimalt, men det är inte längre drickbart.
Tyvärr hann varken Salvi eller Clemens XII uppleva att hans majestätiska fontän från senbarocken blev färdig, men deras efterträdare Giuseppe Pannini och Clemens XIII var närvarande vid fontänens officiella invigning 1762. Sedan dess har miljontals besökare i huvudstaden kommit för att beundra den gigantiska fontänen. För att njuta av fontänen utan folkmassorna bör du besöka den tidigt på morgonen eller sent på kvällen. Tet finns gott om restauranger och barer i närheten för en cappuccino på morgonen eller en grappa sent på kvällen.

i de "tempel" från 1700-talet som finns i parken, till exempel Asklepios och Dianas tempel. Om du gräver djupare hittar du också en kopia av Shakespeares Globe och Borghese Gallery and Museum, där du kan se originalkonstverk av Bernini och Caravaggio. I parkens nordvästra hörn ligger också Roms zoo.
Söder om parken ligger Piazza del Popolo, där det finns en obelisk tillägnad Ramses II. Här ligger också Santa Maria del Popolo, en basilika som har två fantastiska dukar av Caravaggio och magnifika renässansdekorationer inuti. Om du fortsätter längs Tibern lite längre söderut kommer du till ruinerna av Augustus mausoleum, där den förste romerske kejsaren vilade. Även om det för närvarande inte är mycket att titta på och är under renovering, är det en viktig del av Roms historia.
En snabb promenad över floden leder dig till Hadrianus mausoleum, mer känt idag som Castel Sant'Angelo, som är hem för resterna av en annan stor romersk kejsare. Men det är inte allt som har hänt i denna byggnad. I början av 1300-talet började den katolska kyrkan använda den som ett slott och kopplade samman den med den närliggande Peterskyrkan i det som nu är Vatikanstaten, och den var ett viktigt fäste under plundringen av Rom 1527. Det har också använts som fängelse, innan det slutligen blev ett museum, vilket är dess roll idag.
Åk västerut längs Via dei Corridori eller Via della Conciliazione och du hittar något som är otroligt unikt för staden Rom - en mikrostat. Vatikanstaten, som är den romerska katolicismens kraftcentrum, blev sitt eget land 1929 och är hem för Peterskyrkan och

den 26 meter höga barockfontänen är en syn att skåda

Trevifontänen är byggd av samma travertinkalksten som användes för att bygga Colosseum

Colosseum

Colosseum i Italien är en bestående symbol för Roms majestät och en av världens största fornlämningar

Colosseum hade plats för upp till 50.000 åskådare, som satt i olika klasser

I dag är Italiens flaviska amfiteater, mer känd som Colosseum, ett stycke levande historia, men det fanns en tid då det var en dödsfabrik, en plats där medborgare av alla bakgrunder flockades för att se gladiatorer kämpa på liv och död, brottslingar utstå utstuderade avrättningar och kristna slitas sönder av lejon.
Amfiteatern byggdes under kejsar Vespasianus och sträckte sig 189 x 156 meter, och med fyra våningar kunde Colosseum rymma 50.000 åskådare. Fasaden bestod av en mängd bågar som accentuerades av olika typer av halvcirkelformade pelare - toskanska på bottenvåningen, joniska och slutligen korintiska, och den fjärde blinda våningen var klädd med pilastrar med korintiska kapitäl. Högst upp på fasaden fanns förgyllda bronssköldar och i bågarna under fanns målade statyer av kejsare och gudar.
Även om romare från alla samhällsskikt kunde delta, segregerades de genom en serie av 76 ingångar till sittplatser uppdelade efter klass. De bästa platserna var de lägsta, ovanpå eller strax bakom podiet. Sittplatserna på denna våning var gjorda av marmor eller travertin - samma material som ytterväggarna - med väggar av polerade marmorplattor och stuckatur med detaljerade målningar. Efter de tre första raderna var åskådarna mycket tätt packade.
Colosseums arena var den största amfiteatern som någonsin byggts och täcktes av 51 centimeter sand, som ibland färgades röd för att dölja blodet. Den var försedd med falluckor för att möjliggöra dramatiska överraskningsattacker från djur och dekorerades ibland för mer spektakulära återuppföranden av mytiska dödsfall. Vespasianus son och efterträdare Titus invigde arenan år 80 e.Kr. med 100 dagar av gladiatorspel - inklusive ett sjöslag, där arenan översvämmades av en meter vatten.
Efter det västromerska rikets kollaps härjades Colosseum av plundringar, jordbävningar och bränder. Senare användes det som stenbrottsplats för material till byggandet av katedralerna S:t Peter och S:t Johannes Lateran, Palazzo Venezia och Tiberns flodförsvar. På 1900-talet hade nästan två tredjedelar av den ursprungliga strukturen förstörts - innan restaureringsarbetet påbörjades.
Tack vare ett pågående restaureringsprojekt står den idag som en av de mest ikoniska arvegodsen från det antika Rom och ett bevis på stadens makt och majestät, med miljontals besökare som flockas till den varje år.
Efter att ha beundrat landmärket från utsidan är det bästa sättet att komma in i Colosseum Via Dei Fori Imperiali, eftersom denna gata erbjuder en spektakulär utsikt över byggnadens bäst bevarade façade. En enkel vuxenbiljett ger tillträde till första och andra våningen, men de guidade turerna omfattar även andra våningar. Alla biljetter ger tillträde till Forum Romanum och Palatinkullen, som är värda ett besök när du ändå är där. Boka din biljett online för att slippa köa och ge dig själv en timme eller två för att utforska Colosseum.

Spanska trappan är ett känt landmärke och en sevärdhet i Rom och Italien

Slottet Sant'Angelo, sett från bron med samma namn

Basilikan, påvens residens och det beryktade Sixtinska kapellet. De bilder som man ofta ser gör inte freskerna rättvisa - man måste se dem för att verkligen förstå storleken och få en känsla för de livfulla färgerna, som berättar Bibelns berättelser större än livet på väggarna. Och när du ändå är där, se till att du tittar upp i taket för att se Michelangelos Den yttersta domen i all sin prakt och härlighet.
Om du letar efter något lite mörkare på din semester har Rom allt du behöver. Om du tar dig nordost ut ur stadskärnan på Via Salaria kommer du till Priscillas katakomber, en serie underjordiska gravar som du kan utforska med en guide för att förstå kristendomens tidiga dagar i vad som nu anses vara en av de mest katolska städerna i världen. Du behöver dock inte oroa dig för att se några kroppar, eftersom de som fanns där har flyttats ut av arkeologer; turen fokuserar mer på forntida religion och begravning. Du får också chansen att se den äldsta kända bilden av Jungfru Maria. Inte illa för en eftermiddagstur.
Sportfantaster behöver inte vara utan vad Rom har att erbjuda - staden har två nationalarenor relativt nära varandra i Quartiere I Flaminio och på andra sidan floden i Quartiere XV Della Vittoria. I det förstnämnda området ligger Stadio Flaminio, där Italiens rugbylag har sin hemvist. I det senare ligger Stadio Olimpico, den största idrottsarenan i hela Italien, som främst används för fotboll.
De som vill se allt som Rom har att erbjuda på en kort, lättillgänglig resa kan kolla in en av de många turer som finns tillgängliga. Vissa visar dig huvudattraktionerna på en dag, medan andra ger kommentarer när du går runt i specifika områden. Som i de flesta europeiska städer finns det också en hop-on, hop-off-buss som kan ge dig en överblick innan du ger dig ut på dina egna äventyr, och du kan använda ditt busskort för att ta dig från plats till plats så länge din biljett räcker. För att få en annan bild av staden kan du även åka på en båttur som tar dig upp och ner längs Tibern och pekar ut intressanta platser att besöka på varje sida av Roms historiska flod.
Om du vill ha något lite mer speciellt erbjuder många företag också nattvandringar till fots eller med buss så att du får chansen att se staden upplyst med dramatisk belysning mot natthimlen. Du kan till och med utforska Colosseum på natten på en 2,5-timmars tur som tar dig runt hela platsen - till och med till de underjordiska kamrarna och arenagolvet, som är förbjudna för vanliga biljettinnehavare.
Du hittar många erbjudanden runt om i staden som erbjuder billigare biljettpriser i separata pass, och det är definitivt värt att titta på dessa. Roma Pass, till exempel, ger dig gratis inträde till en eller två arkeologiska platser, beroende på vilken biljett du väljer, samt obegränsat resande med stadens kollektivtrafik (det vill säga tunnelbana och bussar) under biljettens giltighetstid. Det finns också ett OMNIA-kort för Rom och Vatikanen, som ger dig snabbt inträde till vissa attraktioner, gratis inträde till andra, en gratis hop-on, hop-off busstur i tre dagar, rabatterat inträde till ännu fler platser och gratis resekort och guideböcker. Oavsett vilket alternativ du väljer kommer du säkert att hitta några bra erbjudanden.
Naturligtvis skulle ingen semester till Italien vara värd det utan att prova lite av det lokala köket, och Rom är fylld med restauranger och kaféer som erbjuder pizza, pasta och utsökt krämig tiramisu. Det är värt att notera att dricks inte nödvändigtvis är en sed som praktiseras i Italien; du hittar ofta en serviceavgift på din räkning istället. Men om du är ute efter en snabb bit mat och inte har tid att stanna, vad gör du då? Svaret är ganska enkelt: hitta en gatuköksvagn. Roms gatukök säljer några av de mest utsökta pizzorna för bara ett par euro, och du kan äta den medan du skyndar iväg till nästa sevärdhet eller medan du sitter i en lugn park eller på ett livligt torg.
Om du på något sätt får slut på saker att göra i Rom - vilket, låt oss inse det, är högst osannolikt - finns det gott om företag som erbjuder dagsutflykter till andra berömda platser, till exempel de antika ruinerna i Pompeji i sydost och Florens i nordväst. Men det är osannolikt att du kommer att vilja lämna stadens centrum - det finns alldeles för mycket att göra.

Piazza Navona är ett livligt torg - perfekt för en pizza och för att titta på folk

De bilder som man ofta ser gör inte freskerna rättvisa

Pantheon

Pantheon är tusentals år gammalt och det enda tempel som fortfarande finns kvar i sitt ursprungliga skick

Pantheon byggdes av kejsar Trajanus på platsen för en tidigare byggnad som uppförts av Marcus Agrippa

Pantheon är ett av romarrikets mest magnifika och bäst bevarade monument och är en port till upptäckter som ger besökare en inblick i tusentals år av historia. Pantheon ligger i Roms hjärta, en kort promenad från floden Tibern och Via del Corso, och det är bara en taxi-, buss- eller spårvagnsresa från de flesta av stadens andra kulturella underverk.
Pantheon dominerar den pittoreska Piazza della Rotonda utanför, prydd med en fontän och obelisk, och Pantheons inre är en slående syn - som bäst avnjuts med en guidad tur eller audioguide, för dem som föredrar att utforska i sin egen takt.
Det ursprungliga Pantheon uppfördes av generalen Marcus Agrippa till minne av Augustus avgörande seger över Marcus Antonius i slaget vid Actium år 31 f.Kr. Agrippas Pantheon byggdes på Campus Martius, Roms historiska centrum, och troddes ursprungligen ha varit ett konventionellt hellenistiskt tempel; litet och rektangulärt, med utsikt mot söder.
Även om namnet antyder att det var ett tempel för de romerska gudarnas pantheon, tror vissa att det kan ha fungerat som en dynastisk helgedom för Augustus och Julius Caesars härskarkulter. En populär historia hävdar också att det byggdes på den plats där Roms mytologiska grundare, Romulus, lyftes upp till himlen.
Byggnaden förstördes av en brand omkring år 80 e.Kr. och restaurerades något av kejsar Domitianus - för att sedan brännas svårt igen under Trajanus styre år 110. Trajanus bestämde sig för att återuppbygga byggnaden, ett projekt som fortsatte under hans efterträdare Hadrianus.
Med hjälp av den heliga geometrin delades kupolens kassetter upp i 28 sektioner, vilket motsvarade det totala antalet stora kolonner nedanför. I Pythagoras matematik var 28 ett av bara fyra kända "perfekta tal" vars summerade faktorer är lika med det (1+2+4+7+14=28) - ett tal som har en speciell kosmologisk och religiös symbolik. Eftersom ljuset endast kom in genom den spektakulära oculus som fanns högst upp i kupolen, fungerade byggnaden som en metafor för själva imperiet - gudomligt ljus som sken ner från himlen över den romerska världen under kejsarens beskydd.
Utanför tornar 16 kolonner, var och en huggen ur ett enda block av egyptisk grå granit - anmärkningsvärt nog hämtad från mitten av den egyptiska öknen - upp sig 12 meter höga och bär upp verandan.
Precis som många andra av Roms mest särpräglade byggnader är Pantheons väggar gjorda av tegelklädd betong med inbyggda avlastningsbågar och valv, uthuggna nischer runt rotundan och en stor apsis mitt emot ingången - där Hadrianus höll hov. Pantheon renoverades av Caracalla och Septimius Severus, men när den romerska makten försköts österut och mot kristendomen, efter Konstantins regeringstid, förföll Pantheon tyvärr.
På 700-talet, efter att ha plundrats av goterna och översvämmats av Tibern, invigdes Pantheon av påven - vilket skonade det från den förstörelse som de flesta av Roms andra landmärken utsattes för, och det bevarades som Saint Mary of the Rotunda. På 1500-talet kompletterades byggnaden med ett par klocktorn för att ge den en mer traditionell kyrkoestetik, men de kallades för "Berninis rövöron" - efter ett rykte om att han hade ritat dem - och togs senare bort. Idag är det det enda antika romerska templet som besökare kan utforska i praktiskt taget sitt ursprungliga skick.

Res tillbaka i tiden i Italien till romarrikets storhetstid

Vesuvius tornar fortfarande upp sig över ruinerna, och du kan klättra upp på den om du vill

Iom du någonsin har velat gå där romarna har gått före dig är Pompeji den perfekta platsen. Genomsyrad av historia och med en fantastisk utsikt över en aktiv vulkan finns det inget du inte kommer att njuta av.
När det gäller ruiner är Neapelbukten sublim. När Vesuvius, vulkanen som hotfullt tornar upp sig över området, fick ett utbrott år 79 e.Kr. lämnade den pyroklastiska vågen efter sig perfekt bevarade byggnader, gator och till och med brödlimpor. Tack vare detta vet vi hur nästan hela staden såg ut, och idag kan vi gå runt i den. Besök baden där medborgarna skulle ha tvättat sig, ta en tur till ett bageri och läs graffitin som målats på väggarna och som har funnits kvar i nästan 2 000 år. Du kan till och med utforska ett typiskt romerskt hus, med rester av sängar, bord och matsoffor. Och naturligtvis är ingen resa komplett utan ett besök i Mysteriernas Villa där du kan se en romersk originalfresk i all sin prakt.
Det är en perfekt dagsutflykt för alla som är intresserade av antik historia, och platsen ligger nära lokala transportförbindelser. Den enda nackdelen med Pompeji är kanske att även om man får en bild av en romersk stad, så saknas det tvåvåningshus. Men det är här som grannstaden kommer in i bilden. Bara en kort resa bort ligger Herculaneum, en annan stad som utplånades av vulkanutbrottet, och väntar på att bli utforskad. Även om det som har grävts ut inte är lika stort som staden Pompeji, kan du få en verklig känsla av att gå längs en romersk gata med hus där människor bodde och de rekonstruerade träbalkongerna där grannar skulle ha samtalat.
Om du efter att ha vandrat på gatorna vill se några artefakter kan du bege dig till Neapel, den vidsträckta staden vid foten av Vesuvius. Där ligger Neapels arkeologiska nationalmuseum, som visar föremål och mosaiker från Pompeji och Herculaneum samt andra romerska fynd från regionen.
Den verkliga höjdpunkten är dock vulkanen själv. Om du är sugen på en utmaning kan du klättra upp i den. Fordon kan ta dig upp till 1.000 meter över havet, men sedan måste du gå de sista 200 meterna. Det är dock ingen kapplöpning till toppen - ta god tid på dig. En klar dag tar panoramautsikten dig från staden Neapel, över det blå vattnet i Neapelbukten till den vackra staden Sorrento och bortom den ön Capri - båda värda ett besök. På toppen kan du kika in i en aktiv vulkan - men oroa dig inte, det finns inga farliga ångor. Det är dock värt att notera att Vesuvius kommer att vara farlig när den får utbrott igen. Dess cykel är vanligtvis vart 20:e år, men den har inte haft något utbrott sedan 1944. Seismologer övervakar det dock noga så det kommer inte att överraska någon.
För romerska underverk bör Neapelbukten ligga högt upp på din lista. Med så mycket att göra och se kommer du att undra varför det tog dig så lång tid. KATE MARSH

Neapel är spännande, exotiskt och får nackhåren att resa sig

Naples har rykte om sig att vara livligt, smutsigt och till och med lite farligt, men i själva verket är det en berusande plats att besöka, med sin smältdegel av kulturer, sina högljudda och demonstrativa människor och sin häpnadsväckande historia. Det finns så mycket att se och göra att det är svårt att hinna med allt på en helg, men här är våra viktigaste höjdpunkter.
Om du flyger till flygplatsen och skriker in till stan i en av de halsbrytande snabba taxibilarna kanske du inte vet var norr, söder, öst eller väst ligger. Ett bra ställe att orientera sig på är vid hamnen, där du kan se över Neapelbukten till Vesuvius, Sorrento med mera, liksom Neapels Castel dell'Ovo, som har fått sitt namn eftersom den romerske poeten Vergilius enligt legenden lade ett ägg i dess fundament. Det är Neapels äldsta befästning och har också varit öns palats och fängelse genom århundradena.
Du behöver gott om tid för att strosa runt i det UNESCO-listade Centro Storico, den gamla delen av staden. På dagen kan du utforska de otaliga gamla kyrkorna, som Chiesa del Gesù Nuovo från 1400-talet, som trots sin strama fasad är dekorerad och vacker inuti. Här finns också Cappella Sansevero, känd för sin marmorskulptur Den beslöjade Kristusoch det religiösa komplexet Santa Chiara, där det färgglada klostret är en höjdpunkt.
Tidigt på kvällen är den historiska stadskärnan stämningsfull och mycket mindre skrämmande än du kanske har fått för dig. Passa på att vandra på Spaccanapoli, en av de många smala gatorna där balkongerna är så nära varandra att man kan kliva från den ena till den andra, och gå till Via San Gregorio, där hantverkare tillverkar presipio (julkrubba) och julfigurer i verkstäder.
Piazza Bellini är utmärkt för en apero; den är kantad av konstnärliga barer och fylld med akademiker och bohemer som söker småprat, romantik och skugga från dagens hetta. Många napolitanska soiréer har en passeggiata, en promenad efter middagen som inkluderar umgänge, gelato och chansen att visa upp en ny familjemedlem/teknisk pryl/outfit. Lungomare längs havet är en hotspot för lokalbefolkningen och ger fantastiska möjligheter att titta på folk.
Neapels största museum, det arkeologiska nationalmuseet, kan mäta sig med många huvudstäder när det gäller historisk betydelse, främst för att det var här man tog alla de bästa småskaliga fynden från Pompeji och Herculaneum. Missa inte Farnese-marmorerna, romerska kopior av klassiska grekiska skulpturer, samt antika romerska bronser från Villa of the Papyri.
Och nu till maten. I Neapel är du i pizzans födelseplats och därför har det blivit något av en konstform att skapa den lättaste basen och de luftigaste sidorna. Var du än tittar finns det en pizzarestaurang och du har otur om du stöter på en dålig, även om du kan frestas till mer udda menyval som pizza fritta, en friterad variant. RACHEL IFANS

Neapels strandpromenad och i fjärran Vesuvius

Här är allt du behöver veta om att besöka Italiens soliga södra ö

ORD julia mitchell

Asicilien är ett autonomt område i Italien med en egen regional regering och är en fantastisk ö med mycket för turister att utforska. Från lyxiga stränder och historiska landmärken till livliga städer, mysiga byar och en enorm vulkan, det är en plats som du kommer att vilja återvända till.
När du tittar på en karta hittar du Sicilien i södra Italien, mittemot tån på landets ikoniska stövelform. Huvudstaden är Palermo, och en stor del av området är bergigt med flera vulkaner, bland annat Etna, som är en av de största aktiva vulkanerna i Europa, och Stromboli på de Eoliska öarna strax norr om Sicilien.
Sicilien är känt för sitt härligt varma medelhavsklimat, och de milda vintrarna gör det till en idealisk plats för en vinterresa. Somrarna kan vara mycket varma i jämförelse, med temperaturer som lätt överstiger 30 grader Celsius (86 grader Fahrenheit) under högsäsongen. Du kanske blir förvånad över att veta att trots det varma vädret toppas Etna med snö som lämpar sig för snösporter mellan december och februari.
Sicilien är en hotspot för antika arkitektoniska ruiner, och du hittar både romerska och grekiska lämningar på olika platser runt om på ön. Templens dal i Agrigento går tillbaka till det klassiska Grekland och finns med på UNESCO:s världsarvslista med åtta separata tempel att utforska. Antik romersk arkitektur kan ses på Villa Romana del Casale, som ligger på Piazza Armerina, och innehåller underbart bevarade romerska mosaiker.
Se en levande teaterföreställning i Syrakusas antika amfiteater och upptäck de antika grekiska ruinerna i Eraclea Minoa. Kulturer kolliderar i Liparis arkeologiska museum, som är fyllt med artefakter som går tillbaka ända till neolitisk tid och bronsåldern, liksom den grekisk-romerska eran.
När du är klar med sightseeingen kan du bege dig till öns långa kustlinje och hoppa mellan utsökta stränder av alla slag - från silkeslen vit sand till släta stenar och isolerade vikar. Njut av klart vatten som är perfekt för snorkling och tillräckligt varmt för att simma från maj till oktober.
Cefalù erbjuder det bästa av två världar, med en vacker historisk stad att utforska tillsammans med stränder med mjuk sand och turkost vatten. Staden ligger på Siciliens norra kust och här finns butiker, restauranger och en normandisk katedral med anor från 1131.
Rabbit Beach anses vara en av de vackraste stränderna i världen och ligger på den avlägsna sicilianska ön Lampedusa. Stranden är också ett skyddat marint reservat och hem för loggerhead-sköldpaddor, som lägger sina ägg där mellan maj och september.
När du är i området ska du se till att besöka Siciliens många vingårdar och prova regionens karakteristiska sicilianska vin. Det finns så många vingårdar på Sicilien att de till och med klättrar upp på Etna, där det finns flera vingårdar att välja mellan. Vulkanen, som ligger på östkusten, har också ett naturreservat som är bäst att besöka på kvällen för att få en fantastisk utsikt över landskapet och ett mindre intensivt solsken. Se till att du hoppar på linbanan vid Rifugio Sapienza för att enkelt ta dig hundratals meter upp på vulkanen.
Om du letar efter fler öar att utforska ligger Sicilien bara en färjetur bort från de vulkaniska Eoliska öarna i norr och Linosa i söder.

Cefalu är en vacker historisk stad med härliga stränder, en välbevarad normandisk katedral och många butiker och restauranger

Trots det varma vädret och de milda vintrarna är Etna belagt med snö under flera månader av året

sicilien är en hotspot för
antika arkitektoniska ruiner

Templens dal är en omfattande arkeologisk park med åtta enskilda grekiska tempel att utforska

Res på våren eller hösten för att undvika de största folkmassorna och de varmaste temperaturerna, samtidigt som du fortfarande kan njuta av det soliga vädret.

På upptäcktsfärd i Siciliens huvudstad stad

Palermo har mycket att erbjuda för besökare på Sicilien. Med en livlig historia som omfattar arabiskt styre, en normandisk invasion och maffians närvaro finns det mycket att utforska i staden.
Historiefantaster kommer att njuta av att gå genom Palermos katedral, som går tillbaka till cirka 1184 och har bytt valör flera gånger beroende på det styrande partiet. Andra sevärdheter i Palermo är det neoklassiska operahuset Teatro Massimo, som är känt för att vara med i slutscenen i Gudfadern III. Det finns också Norman Palace, barockkyrkor och gatumarknader att titta på.
Med så mycket att se, glöm inte att stanna till vid någon av de många stränderna i och runt staden. Några av dessa kan nås med kollektivtrafik, och även om gratisstränderna kan bli trånga under sommaren finns det många betalda alternativ och strandklubbar där man kan njuta av solen.

Rena stränder och överdådiga vistelser möter granitklippor och forntida vägar på denna sandiga juvel i turkosa vatten

ORD PETE WISE

Jåk långt väster om Neapel eller Rom, över mil efter mil av Medelhavet, och du kommer att hitta Italiens mest avlägsna juvel: Sardinien. Denna öregion ligger ungefär lika nära Tunisien som resten av Italien, och den har en särpräglad kultur och historia. Som vissa sardiska separatister säger: "Sardigna no est Italia".
Ön består till stor del av bergsryggar av granit och skiffer som når sin topp på Punta La Marmora, 1.834 meter över havet. Vid kusten ger kullarna vika för några av Europas finaste vita sandstränder och ett härligt turkost hav. Det är inte konstigt att de flesta av Sardiniens större städer - inklusive Sassari, Olbia och huvudstaden Cagliari - ligger vid kusten.
Sardinien är lika varierat som ett litet land, vilket inte är förvånande med tanke på att denna autonoma region är större än Wales och mer än dubbelt så stor som Cypern...
Sardiska dagdrömmar börjar på stranden. Den nordöstra Costa Smeralda är området för glittriga semesterresor, flotta semesterorter, legendariska klubbar och utmärkta restauranger.
Costa Paradiso är mycket lugnare och utan tvekan vackrare och har några av de mest fantastiska och avskilda stränderna på Sardinien, varav många är omgivna av dramatiska landskap. Nära Cagliari i sydväst ligger Spiaggia di Porto Giunco, som är känd för sina rosa flamingos.
Äventyrsresenärer hittar fantastiska vandringsmöjligheter på Sardinien, bland annat längs den hisnande östkusten och i avlägsna regioner som Geo-mining, Historical and Environmental Park of Sardinia - ett lugnt område i sydväst som en gång var ett centrum för kolbrytning.
Över 1,5 miljoner människor bor på Sardinien, med stora koncentrationer i Cagliari och Sassari i nordväst. Du hittar mycket av den bästa kulturen, nattlivet och shoppingen i Cagliari, som skulle vara ett bra val som antingen ett basläger för din sardinska vistelse eller en storstadsresmål i sig själv.
Ta dig tid att besöka Nuragica, Cagliaris museum som är ett måste och som berättar historien om den nuragiska civilisationen, som befolkade ön tusentals år innan den blev en del av Italien. Och om du gillar fotboll kanske du kan se Serie A-klubben Cagliari Calcio - en gång Gianfranco Zolas hem - på deras Unipol Domus-stadion.
Det finns ingen bro till Sardinien, så det är troligt att du anländer med flyg till antingen Cagliari Airport i söder eller Olbia Costa Smeralda Airport i norr.
Om du har turen att vara baserad vid Medelhavet - eller om du besöker Sardinien som en del av en längre resa - har du också möjlighet att ta dig till ön med färja. De flesta färjorna till Sardinien avgår från det italienska fastlandet och resan tar minst nio timmar (ibland mycket längre). Du kan också segla till Sardinien från södra Frankrike, Barcelona och den franska ön Korsika, som ligger bara ett kort hopp bort.
Att ta sig runt på Sardinien är enklast med hyrbil, eller för vissa besökare, cykel. Öns buss- och järnvägsnät når alla dess regioner, men tjänsterna är relativt begränsade.
Du har ett överflöd av boendealternativ på det välbesökta Sardinien, allt från uthyrning av hela hem och agriturism till resorts och lyxhotell.

Många jordbrukare på Sardinien har haft det svårt på grund av torka de senaste åren. Överväg att köpa lokala produkter för att stödja öns jordbruk.

Kuperad terräng och spektakulära kustvyer gör Sardinien till ett
vandrarens paradis

Sardinien har en distinkt kultur och historia. Dess eget språk, sard, har över 1 miljon talare - även om italienska är mer allmänt använt på ön

kullarna ger vika för några av europas finaste vita sandstränder

Vit sand och turkost vatten är kännetecknande för Sardiniens kustlinje, inklusive den vackra Sa Colonia-stranden, Chia

Ät som en sardinier

Sardinien har ett helt eget kök, och det vore synd att inte smaka på några av öns delikatesser under din vistelse.
Culurgiones - en potatisfylld pasta - är ett hemtrevligt och väldoftande måste som tillagas till perfektion på restauranger som La Scarpetta i Nuoro.
Naturligtvis är fisk och skaldjur en annan sardisk specialitet. Om du bor med självhushåll boende runt Cagliari, plocka upp dagens fångst på fiskmarknaden i San Benedetto och laga till en storm.
Om du har något utrymme kvar till efterrätt ska du prova en seada. Efter att ha ätit dessa salta dumplings med honung och salt kommer du aldrig att se på en pannkaka på samma sätt igen.
Slutligen kan du skölja ner måltiden med ett glas mirto, en myrtenlikör som görs på ön.

Amalfi Amalfi-kusten Kusten

Glamour och historia,
från bergen till havet

ORD pete wise

Vissa destinationer har många branta kullar och trappsteg. En leverantör som disabledaccessibletravel.com kan hjälpa till att planera en tillgänglig resa.

Du kommer att få dina steg på en semester på Amalfikusten - särskilt om du besöker antika städer som Atrani

Tamalfikusten. Dessa tre ord väcker dagdrömmar om doftande citruslundar, glamoröst boende och det glittrande blå Tyrrenska havet. De är en semester i sig själva.
När den privata helikoptern flyger är det bara 35 kilometer av Amalfikusten, från den sydvästra spetsen av Sorrentinska halvön till staden Vietri sul Mare, nära Salerno. Men låt dig inte luras: denna kustlinje rymmer ett överflöd av Medelhavets resepärlor - Positano, Amalfi, Atrani, Maiori, Minori och flera andra - alla inbäddade mellan Lattaribergen och havet.
Amalfikusten har en rik historia. Under några århundraden med början 839 var staden Amalfi huvudstad i det oberoende hertigdömet Amalfi, vars köpmän dominerade den italienska handeln i århundraden. Amalfi absorberades senare i en rad italienska stater och slutligen i den italienska republiken. Dess medeltida gator och byggnader vittnar fortfarande om ett fascinerande förflutet.
Lyxsökande jet-setters, historieintresserade och äventyrsresenärer kommer alla att hitta något att älska på Amalfikusten. Här kan du leva "La Dolce Vita", spendera pengar på båtturer och äta på lyxiga restauranger som La Caravella (södra Italiens första Michelin-stjärna).
Men i Amalfi, som överallt, är de bästa sakerna i livet gratis. Strosa runt på gatorna, vandra längs vandringsleder som den berömda "gudarnas stig" och koppla av på några av Italiens mest natursköna stränder - med din egen strandhandduk istället för en dyr hyrd solstol. De vackraste bad- och solplatserna är den avskilda Spiaggia di Tordigliano och Spiaggia dei Limoni nära Cetara.
Det finns mycket att göra i de berömda städerna Positano - känd för sina fantastiska vyer - och historiska Amalfi. Ännu vackrare är Vietri sul Mare, en underbar liten by vid kustens östra ände, som är känd för sin keramiktillverkning.
Ett annat måste är Atrani, en stad i bystorlek med en anmärkningsvärd medeltida layout av trappor, gränder och innergårdar. Om det känns som om du har sett dessa karakteristiska scener förut kan det bero på att Atrani fungerade som en primär inspelningsplats för den noiristiska Netflix-thrillern, Ripley.
Under din vistelse kan du ta en färja från Amalfi eller Positano till ön Capri. Efter den korta resan kan du njuta av Capris exklusiva shopping, besöka den slående havsgrottan Blue Grotto, om vädret tillåter, och njuta av den fantastiska utsikten tillbaka till Amalfikusten och Neapelbukten.
Amalfikusten betjänas av en liten flygplats i Salerno, men resenärer från utlandet landar troligen på Neapels internationella flygplats. Härifrån kan du - kanske efter att ha ätit en neopolitansk pizza - ta ett tåg till Sorrento, följt av en buss till Neapel.
Det finns ingen tågtrafik längs Amalfikusten, men den kan nås via en enda väg, "Amalfi Drive", som förbinder kustremsan från Sorrento till Amalfi. Biltrafiken runt Amalfi är starkt begränsad, särskilt på populära platser under högsäsong. Det är lättare att ta sig runt med buss eller att promenera mellan grannstäder som Amalfi och Atrani.
Det mest glamorösa sättet att ta sig till Amalfikusten är naturligtvis sjövägen. Det finns färjor och privatcharter från avgångspunkter som Neapel, Sorrento och Salerno.
När det gäller att hitta en plats att bo på, du kommer att bli bortskämd med val. Det finns gott om prisvärda kvalitetsalternativ som Amalfi Centro B&B, liksom femstjärniga fantastiska hotell som Anantara Convento di Amalfi Grand Hotel.

Känner du dig blå? Capri ligger bara en kort färjetur från Amalfi eller Positano, så du kan besöka dess bougiebutiker och den berömda blå grottan

vandra på gatorna, gå på vandringslederna och koppla av på några av Italiens mest natursköna stränder

Vandringsleden Path of the Gods ger lite andrum från liv och rörelse i Amalfis städer

Där citroner ger dig liv

Om du besöker Amalfikusten under våren eller sommaren måste du absolut prova regionens världsberömda citroner. Flera sorter, bland annat den ikoniska sfumato, går under samlingsnamnet Amalfi-citroner - en beteckning som skyddas av en skyddad geografisk beteckning (SGB).
Många Amalfi-citroner är större och mildare än vanliga citroner och kan ätas råa. De kanderas ofta eller görs till såser, marinader och drycker, inklusive Amalfis ikoniska likör, limoncello.
Om du vill lära dig mer om dessa fantastiska citrusfrukter kan du boka en aktivitet med Amalfi Lemon Experience, som erbjuder turer i citronlundar, luncher och matlagningskurser.

För en kulturell höjdpunkt, besök Riomaggiore slott på kullen, som går tillbaka till 1200-talet

Vandring i Cinque Terre

Cinque Terre är en nationalpark, och det har den sensationella vandringen bevisat. Det finns 48 leder att vandra på, som täcker 120 kilometer av kustlinje, sluttningar, vingårdar och till och med några betydande toppar. Den mest kända av lederna är en kustväg som förbinder de fem städerna, och för att få gå den måste man köpa ett Cinque Terre Trekking Card.
Om du vill ha ett högre perspektiv kan du vandra på Sanctuary Way. Den här vackra rutten går längs höglandet parallellt med kusten och erbjuder otroliga vyer över de fem städerna och tar in flera religiösa platser och vingårdar - så att du kan komma närmare regionens historia och anda.
Lederna här är väl underhållna, med bra skyltning och pålitligt underlag. Du behöver dock vandringskängor - eller åtminstone ett par stödjande träningsskor - för att kunna gå på ett säkert sätt. Kontrollera om lederna är avstängda innan du snörar på dig skorna.

Cinque Terre

Tet går inte att ta miste på de färgglada husen i Cinque Terre. I jordnära gula, blå, rosa och röda färger klamrar de sig fast vid klipporna och vikarna på den liguriska kusten och bildar de historiska städerna Riomaggiore, Manarola, Corniglia, Vernazza och Monterosso al Mare.
Människorna i Cinque Terre har historiskt sett varit sysselsatta med vinodling, olivodling och fiske - och än idag kan du besöka fantastiska vingårdar i regionen. Sedan 1970-talet har områdets vykortsvackra skönhet gjort det till en favoritdestination för besökare från hela världen. UNESCO lade till Cinque Terre på sin lista över världsarv 1997 på grund av dess otroliga kulturlandskap.
Cinque Terre är italienska för "fem länder", och de fem städerna är alla små världar i sig själva. Du kan tillbringa lyckliga dagar med att bara vandra på gatorna, titta i butikerna och äta snacks som gelato och - en specialitet i Monterosso al Mare - saltad ansjovis.
Varje stad har sina egna pärlor att upptäcka. Några kulturella höjdpunkter är slottet Riomaggiore på en kulle och Manarolas fantastiska kyrka från 1300-talet, Chiesa di San Lorenzo. Men i slutändan kommer du att tillbringa mycket av din tid i Cinque Terre helt enkelt att varva ner och ta in de vackra omgivningarna och majestätiska utsikten. Naturligtvis finns det otaliga platser att göra detta på - kanske samtidigt som du tar några bilder med din kamera eller smartphone - inklusive den Insta-berömda hamnen i Manarola och kapucinerbrödernas kloster i Monterosso.
Cinque Terres vackra kustlinje är en dröm för en fotograf, men det innebär att det är relativt ont om stränder. Det finns dock några fantastiska badplatser för självsäkra simmare, inklusive Marina di Corniglia.
Om du gillar vin kan du boka in dig på en vingårdstur eller provsmakningskväll med Cantina Capellini (nära Manarola, säsongsöppet) där du kan prova ett urval av viner och njuta av lite lättare mat bland vinrankorna, på en sensationell plats med havsutsikt som vittnar om några av de mest fantastiska solnedgångarna man kan tänka sig.
Det finns flera sätt att ta sig till Cinque Terre - men det enda rätta sättet är till sjöss. En färja går till var och en av städerna (utom Corniglia) från Levanto i norr och La Spezia i söder.
Du kan använda färjan för att ta dig till Cinque Terre, men också för att hoppa mellan byarna under din vistelse här. När du anländer sjövägen får du en oöverträffad utsikt över hamnen som du kanske känner igen från din skärmsläckare på datorn!
Alla Cinque Terre-städerna nås med tåg från La Spezia, Levanto och de större transportnaven i Pisa och Genua. Detta är det snabbaste och enklaste sättet att ta sig runt Cinque Terre dagligen. Även om det finns viss tillgång till motorvägar nära städerna är det svårt att resa med bil i detta område på grund av begränsad parkering och tillträdesbegränsningar i själva städerna. Ett annat alternativ för energiska resenärer är att gå mellan städerna via Cinque Terres nätverk av vandringsleder - du kan alltid ta tåget tillbaka till din startpunkt på kvällen.
Det finns relativt få boendealternativ i själva Cinque Terre, så du bör boka i god tid om du besöker under de mest hektiska månaderna (maj, juni eller september) och vill bo i någon av de fem städerna. Hotel Marina i Monterosso al Mare och Camere Guiliano i Vernazza är högt rankade. Det finns också ett stort utbud av semesterbostäder. Du skulle vara galen om du missade den här perfekta vistelsen.

Traditionellt var Cinque Terre ett nav för vinodling, olivodling och fiske. Du kan fortfarande besöka vingårdar på landsbygden ovanför de fem städerna

Femstjärniga vyer och lysande färger - dessa fem kustbyar är juveler på Liguriens kustlinje

Hoppa inte över Corniglia! Utforska de slingrande gatorna, ta en smörgås från Andrea's och bada i Marina di Corniglia.

Du kan tillbringa lyckliga dagar med att bara vandra runt på gatorna

De blå, rosa, röda och gula färgerna på Cinque Terres ikoniska byggnader är som vackrast i solnedgången

Den italienska sjöar

Ritt vid foten av Alperna, precis vid Italiens norra spets, hittar du några av världens vackraste platser. Italiens sjöar är hisnande, med solen som glittrar på små vågor och topparna i Europas mest kända bergskedja som en dramatisk bakgrund.
Det är kanske bäst att börja med den förmodligen mest kända sjön som Italien erbjuder: Comosjön. Den lockar både turister och kändisar och det är svårt att se varför man inte skulle vilja besöka den. Omgiven av underbart landskap, berg och skogsklädda kullar, är stränderna hem för utsökta villor och små, traditionella italienska städer. Bara några mil från den schweiziska gränsen har sjön 146 kvadratkilometer (56 kvadratmil) lugnt vatten. Vid sjöns sydvästra spets ligger staden Como, och det är en underbar plats att tillbringa en eftermiddag eller till och med en hel dag på. Staden är huvudstad i en region som är känd för sina sidenprodukter och är det perfekta stället att köpa presenter innan man beger sig till stadens historiska hjärta. Där kan du se den magnifika duomo från 1400-talet innan du åker till den lilla byn Brunate med en linbana och får en magnifik utsikt över sjön från ovan på vägen.
Åk västerut från Comosjön för att passera genom den fantastiska schweiziska staden Lugano innan du tar dig tillbaka till Italien och snubblar över Lago Maggiore. Även om denna vattensamling delas med Schweiz är det fortfarande Italiens näst största sjö och absolut värt ett besök. Den ligger vid en korsning mellan olika samhällen och är den perfekta platsen för att upptäcka den schweiziska, lombardiska och piemontesiska historien och traditionerna. Stränderna och kullarna är perfekta för mountainbike och vandring, med rutter som bjuder på hisnande vyer och vackra öar. Isola Bella, till exempel, är hem till ett fantastiskt palats från 1600-talet.
Längre västerut kommer du till Ortasjön. Orta är mindre än de andra sjöarna, bara 18,2 kvadratkilometer, men den är inte mindre vacker för det. Kanske på grund av sin storlek är Orta inte besökt av så många turister, vilket gör det till den perfekta platsen att tillbringa en romantisk semester. För lite kultur är staden Orta San Giulio den rätta för dig, med sin piazza och smala kullerstensgator.
Ungefär halvvägs mellan Milano och Venedig ligger Italiens största sjö, Garda. Det lugna, blå vattnet är omgivet av oliv- och citronlundar, palmer och cypresser, vilket gör att det verkar som ett riktigt paradis, och det finns en båt full av aktiviteter som du kan göra där. Varför inte prova på segling eller vindsurfing? Förhållandena på Garda är idealiska och det finns gott om företag som erbjuder lektioner och utrustning. Om du vill tillbringa mer tid på vattnet kan du också prova på kitesurfing och till och med dykning. Föredrar du något som inte är fullt så aktivt? Kolla in en av de många stränderna och unna dig ett dopp i det vackert klara vattnet.
När du har fått nog av att vara ute i det blå kan du cykla på en av de många cykellederna, ta en naturskön promenad eller få adrenalinet att pumpa genom att klättra på klippor. För de som verkligen söker spänning kan man åka skärmflygning för att se Gardasjön från luften eller besöka en närliggande nöjespark.
För den som vill ha det lite mer avslappnat finns det golfbanor eller så kan man besöka några av de städer och byar som ligger med utsikt över sjön. Staden Riva del Garda, till exempel, ligger precis norr om Gardasjön och är hem för ett historiskt museum samt ett medeltida klocktorn som erbjuder fantastisk utsikt över vattnet. Se till att du utforskar Sirmione. Känd för sina termiska källor har den också en vacker medeltida hamnfästning och pittoreska italienska kyrkor.
Om du letar efter en sjö närmare Milano kan du prova Iseosjön. Ta en båttur för att se de tre öarna i mitten, eller se det hela från ovan med en helikoptertur. Om du är sugen på något gott att dricka kan du också delta i vinprovning, och det är svårt att hitta en vackrare miljö för det. Och för att avsluta en perfekt dag kan du paddla kajak eller kanot på kvällen. Om du har en ledig dag kan du ta en titt på den största ön mitt i Iseosjön, Monte Isola, för att se några riktiga italienska byar på landsbygden.
Det finns också mycket att göra för historieälskare. Det finns kyrkor, kapell, helgedomar och kloster runt hela sjön, tillsammans med tillräckligt många museer och konstgallerier för att hålla dig underhållen och utbildad i flera dagar. Du kan också besöka vackra byggnader som Monument to the Redeemer och Villa Giuseppe Faccanoni, förutom fästningar, klocktorn och medeltida hus.
Så om du är ute efter en avkopplande helg på en lugn badort vid sjön eller en actionfylld semester med vattensporter, vandringar och bergsklättring i massor, är de italienska sjöarna ett måste. Med glittrande blått vatten, snötäckta berg och oändliga aktiviteter kan du verkligen inte gå fel.

Besök norra Italiens fantastiska sjöar - en
den perfekta platsen för en lugn semester

En flygbild över Sirmione vid Gardasjön och dess medeltida hamnslott, Scaligero

VART
ATT BO

En av de bästa sakerna med de italienska sjöarna är det stora utbudet av boende. För den som vill sova under bar himmel finns det gott om campingplatser - bara Gardasjön har tio platser, så du kan vakna tidigt och se solen gå upp över vattnet.
Om du hellre vill ha tak över huvudet är ett alternativ att bo på något av de många vackra hotellen i städerna runt sjöarna. Oavsett vilken sjö du besöker kommer du att bli bortskämd med valmöjligheter med anläggningar som passar alla budgetar.
För något lite mer privat finns det också många företag som hyr ut hela villor. Detta är särskilt bra när du reser med en grupp eftersom du kan dela upp kostnaden mellan er istället för att hyra enskilda hotellrum. Men oavsett vilken typ av semester du är ute efter finns det säkert något boende som passar dig.

Det är svårt att motstå de italienska sjöarnas lockelse och deras spektakulära stränder

Staden Riva del Garda vid Gardasjöns strand

Tdolomiterna har en skönhet som bara kan hittas i naturen när den är som vildast: dramatisk, romantisk och karg. Klippväggar, spetsiga spiror och torn reser sig över breda och smala dalar - i kontrast till mjuk snö på vintern och böljande fält, skogar och blommor på våren.
Området, som var värd för vinter-OS 1956, är kanske mest känt för sitt vinterlandskap, där Dolomiti Superski-passet ger tillgång till mer än 1.200 kilometer pister. Den 2 275 meter höga skidorten Kronplatz har cirka 116 kilometer pärlemorskimrande pister av varierande svårighetsgrad, komplett med pittoreska skogar och panoramautsikt över bergen som finns med på UNESCO:s världsarvslista.
Här finns också Messner Mountain Museum, ett vittnesbörd om bergsklättringens historia, från den legendariske klättraren Reinhold Messners tankar. Museet är designat av den berömda arkitekten Zaha Hadid och ligger längs den mest spektakulära utsiktsplattformen i regionen; under de varmare månaderna svävar skärmflygare och tandemåkare ner i dalen härifrån.
Inget vinteräventyr är dock komplett utan en tur nedför Sellaronda-rundan. Den ansträngande 26-kilometersturen kan ta sex timmar att genomföra, vilket blir lite lättare tack vare de många restaurangerna i närheten som serverar läckra dumplings och bombardinos - en vintertoddy baserad på äggkokta eller advocaat. För övernattning kan man söka skydd i Dolomiternas olika "rifugios" - bergsstugor på hög höjd.
På våren förvandlas Dolomiterna från ett vinterunderland till ett paradis för vandrare. Edelweiss, silvrig storrams och mezereon ger dalarna en rejäl dos färg och doft som firas i Antonio Segni Alpine Botanical Garden.
En av de mest typiska Dolomitlederna är den skogsklädda promenaden till den babyblå Sorapis-sjön. Längs vägen har äventyrare möjlighet att utforska tunnlar som grävdes av soldater under första världskriget, då Italien kämpade mot Österrike-Ungern om kontrollen över området. Men för de riktigt våghalsiga kräver Brigata Tridentina-leden att vandrarna klättrar över nästan obeskrivliga klippväggar, samtidigt som de navigerar i bergsklättringssystemet "via ferrata" som uppfanns under kriget, med hjälp av metallsteg, säkerhetskablar, brostegar, kedjor och hängbroar.
Bland de olika stigarna i Val Gardena erbjuder Gardena Museum en inblick i den lokala traditionen med träsnideri, med några produktiva verk som visas i Monte Pana-kapellet och San Giacomo-kyrkan. Det finns också ruiner att utforska, t.ex. ett slott från 1200-talet som ägdes av den berömda kompositören och poeten greve Wolkenstein. Området är också en dröm för cyklister, med många cykelleder. Många cyklister gillar den 52 kilometer långa rutten runt Sellaronda när snön har smält.
Det finns inget bättre sätt att avrunda en tröttande dag än att fördjupa sig i regionens unika kombination av lokala, italienska och tyska rätter. Dolomiterna har den högsta tätheten av stjärnkockar i Italien, och bara i lilla Alta Badia finns det sex stycken. St Hubertus i San Cassiano är stolt över att hylla lokala ingredienser från bergen under ledning av den trefaldigt stjärnbelönade kocken Norbert Niederkofler.

Det råder ingen brist på byar, skogar eller berg att utforska i Dolomiterna

Dolomiterna Dolomiterna

Oavsett om det är snö eller sol är italienska Dolomiterna en oas för vackert väder och vinteräventyr

ORD hareth al bustani

La bella
lingua italiana

Det italienska språket är fyllt av romantik, extas och vånda. Att höra det är att bli djupt förälskad, men att fullt ut förstå dess komplexitet är lite svårare än du kanske tror

ord bi ingefära

Tet italienska språket kan utan tvekan beskrivas som ett romanskt språk. Det utvecklades ursprungligen ur det olyckligt benämnda vulgärlatinet, som var en mer vardaglig form som talades under romarrikets tid. Det har utvecklats till att påverka klassisk musik, kulinariska traditioner och litteratur, men detta lingua dell'amore (kärlekens språk) är så mycket mer än bara en samling ord.
Italienare är öppna i sin kommunikationsstil och utstrålar värme; som passionerade och uttrycksfulla människor kan de ibland vara skamlöst direkta. Deras kroppsspråk är också uttrycksfullt, med handgester för att uttrycka eller förklara något eller en vänlig hand på axeln för att erbjuda stöd, vänskap eller bara en uppvisning av entusiasm.
Den officiella och "standardiserade" versionen av italienska etablerades 1861 när landet officiellt enades, men endast cirka 2,5 procent av landets befolkning kunde faktiskt tala det, och de flesta talade istället sin egen varierande patois. Det var upp till den dåvarande regeringen att välja vilken dialekt som var mest behaglig för örat och att välja bort de mindre behagliga alternativen. De bestämde sig för en toskansk dialekt och försökte använda denna version för att ena landet. Ytterligare ansträngningar gjordes för att göra italienska till landets officiella språk, och i mars 2007 lyckades regeringen till slut. Italienskan hade fått officiell status, men trots myndigheternas ansträngningar har endast 93 procent av landets invånare italienska som modersmål, och en stor andel föredrar fortfarande sin regionala dialekt.
Ursprunget till det italienska språket kan spåras tillbaka till 1300-talets litteratur, då det blev det språk som poeter och författare som Dante Alighieri föredrog. Hans verk blev en viktig del av det italienska språket och landets kultur som helhet (före hans verk skrevs alla texter på latin).
När vi jämför det italienska språket med engelskan märker vi ett antal grammatiska egenheter. Till exempel slutar de flesta ord på en vokal, och det finns totalt sju vokalljud, varav fem är distinkta, medan de övriga två kallas fonem - ett slags extra ljud som till exempel ett långt "O". Italienskan har också några ganska komplexa ord, varav några har tagit sig in i det engelska språket, och många av dem kommer du att känna igen, till exempel "broccoli", "terracotta" och "fiasco" (förhoppningsvis inte det senare alltför ofta). En hel del italienska ord har också rötter i konstens och musikens värld, till exempel "staccato", "allegro" och "piano".
Intressant nog består det primära italienska alfabetet bara av 21 bokstäver. Även om det officiella italienska språket har samma antal bokstäver som det engelska alfabetet (26), är det mer troligt att en del av de ord som använder bokstäverna J, K, W och Y härstammar från lånord, dvs. ord från andra främmande språk. Det längsta ordet i det italienska språket är "precipitevolissimevolmente", som fritt översatt betyder "mycket hastigt". Det har imponerande 26 tecken - perfekt för den som älskar Alfapet!
Italienskan har en tydlig rytmisk kvalitet, som delvis beror på att den näst sista stavelsen i ord med accenttecken betonas, t.ex lunedì (måndag) eller caffè (kaffe). Le doppie (dubbla konsonanter) spelar också en stor roll för flödet och betydelsen av vissa ord. Till exempel 'casa' betyder hus, men när ett extra 's' läggs till ändras ordets betydelse till låda (cassa). Med undantag för bokstaven "h" kan alla konsonanter dubbleras, och när du väl har lärt dig uttalet kommer du också att tala som en "officiell" italienare på nolltid!

Italien var tidigare indelat i regioner, var och en med sin egen dialekt

Språkets melodiska uttal kombineras med gester och ansiktsuttryck, som i sig själva kan säga mer än tusen ord

Det är inte vad du säger, det är hur du säger det

Du kommer att märka att uttalet av italienska ord till stor del är fonetiskt, vilket innebär att de uttalas som de är skrivna. Stavelser uttalas rent och distinkt och vokalerna förblir konsekventa. Språket har imponerande sex olika typer av konsonanter: plosiv, frikativ, vibrerande, lateral, affrikativ och nasal. Uttalet skiljer sig också mycket åt beroende på vilken vokal som följer konsonanten; vissa ord får antingen en hård eller mjuk intonation. Det viktigaste att komma ihåg är att ha roligt när du talar ett nytt språk - du kommer garanterat att göra misstag, men som med allt annat i livet är det så man lär sig!

Aa | Bb | Cc | Dd | Ee | Ff | Gg | Hh | Ii | Ll | mm | Nn | Oo | Pp | Qq | Rr | Ss | Tt | uu | Vv | Zz
A/Ah | Bi | Ci-Chee | Di | E | Effe | Gi | Acca | I | Elle | Emme | Enne | O | Pi | Cu | Erre | Esse | Ti | U | Vu-Vi | Zeta

VISSTE DU ATT?

Ordet "panini" är faktiskt felaktigt i singularis. Det borde vara en panino eller två panini.

En hel del italienska ord har också rötter i konstens och musikens värld, till exempel "staccato", "allegro" och "piano

Dantes La Divina Commedia var den första text som skrevs på det italienska språket

BOKSTAV C

När det kommer före A, O eller U uttalas C som ett hårt C /k/, som i "cat".
FÖR EXEMPEL
Färg  (färg)
- Mi piace il colore rosse   		Jag tycker om färgen röd

När C kommer före ett E eller I uttalas det som ett mjukt "CH"-ljud, som i "cheese".
FÖR EXEMPEL
Città  (stad)
- Verona è una città bellissima.	Verona är en vacker stad

BOKSTAVEN G

När G kommer före A, O eller U uttalas G:et som ett hårt G (som i "golf").
FÖR EXEMPEL
Gusto (att smaka) och gondola (den venetianska roddbåten) är exempel på ett hårt G.

När G kommer före E eller I uttalas det
uttalas det mycket mjukare (som i "gem").
FÖR EXEMPEL
Gelato  (glass)
- È sempre l'ora del gelato 		Klockan är alltid glassens tid

BOKSTAVEN R

Gör ett enda R-ljud genom att knacka med tungan bakom framtänderna, precis som ljudet av ett L.
FÖR EXEMPEL
Andare (att gå) och Roma (Rom) - Andare a Roma 		Att åka till Rom

Med en dubbel RR förblir tungan i samma position, men du ger den en liten trill, som om du rullar bokstäverna. Detta används för ord som burro (bùr-ro - smör) eller torta (tór-ta - tårta).

Dubbla konsonanter ger italienskan dess rytmiska flöde. Vissa ord använder du förmodligen redan, som pizza och cappuccino. Det är viktigt att skilja mellan enkla och dubbla konsonanter för att inte orsaka förvirring. Till exempel not (anteckningar) och notte (natt). Det finns många andra avvikelser i italienskan, vilket gör det både frustrerande och stupendo på samma gång!

Galateo Italianej

När man är på besök är det vanligt att man tar med sig en liten present i form av blommor, vin eller choklad..
en gest till värden

Inklusive öarna Sardinien och Sicilien finns det 20 regioner i Italien, var och en med en mycket distinkt kultur som förenas för att skapa en nationell identitet som italienarna - med rätta - är oerhört stolta över. När du besöker il bel paese (detta vackra land) är det ett unikt sätt att verkligen omfamna Italiens väsen att ta sig tid att förstå djupet och romantiken i det italienska språket. Det handlar dock om mycket mer än bara ord: det handlar om att förstå kroppsspråket, ansiktsuttrycken och handgesterna som förmedlar en myriad av olika känslor.
Etikett är i sig ett språk, en vägledning, och även om beteenden och interaktioner ofta kommer naturligt för dig, kan det ibland behöva läras ut för att möjliggöra respektfull kommunikation med andra människor. Att veta vad som anses vara educato (artigt) eller maleducato (ohövligt) i Italien kan ofta skilja sig från etiketten i andra länder. Vissa saker kommer du säkert att känna igen, medan andra kan överraska dig.
Italienarna har länge arbetat med ämnet, och den första boken om vett och etikett publicerades 1558 i Venedig. Il Galateo (som betyder etikett) av florentinaren Giovanni della Casa var en ovanlig publikation på den tiden och ansågs av många vara den tidens hövlighetsbibel när det gällde att navigera i det sociala livets göranden och låtanden i renässansens Italien. Många av förslagen om bordsskick, klädstil och konversation gäller än idag. På samma sätt är konceptet la dolce vita (det ljuva livet) också djupt rotat i den italienska kulturen. Det är landets version av hygge - att ta sig tid att njuta av livets enkla nöjen. Ett exempel på detta är att njuta av en måltid med familjen, för för italienarna kommer familjen alltid i första hand.
Familjen förstt
La famiglia är en av hörnstenarna i den italienska kulturen, där mycket av livet kretsar kring familjen. Många generationer bor ofta tillsammans under samma tak, så det är viktigt att förstå familjens etikett. Familjeöverhuvudena är de äldre och de är högt aktade av familjen och samhället som helhet, därför är det respektfullt att alltid bekräfta och hälsa på dem först. Familjesammankomster är viktiga och många familjer samlas traditionellt för en måltid på söndagar och helgdagar. När man kommer på besök är det vanligt att man tar med sig en liten present i form av blommor, vin eller choklad - en gest till värden. Om du anländer före en måltid är du välkommen

Etikett iakttas över hela världen, men i Italien är det en sann konstform - en passionerad blandning av värme, uppmärksamhet
en passionerad blandning av värme, uppmärksamhet på detaljer och viktigast av allt, respekt

Det är brukligt att vänta på att värden ska sätta sig vid bordet innan måltiden kan börja. Bön före måltid är också brukligt

Kanalisera din inre italienare, omfamna la bella figura och sträva efter att vara elegant i både utseende och beteende.

och förväntas ofta stanna. Punktlighet är lite oklart i Italien; att anlända i tid kan betyda 30 eller så minuter efter den överenskomna tiden. Vid ankomsten är det brukligt att ge en bacio (kyss) på vardera kinden som hälsning, oavsett kön. Formella hälsningsfraser som t.ex buonasera (god kväll) och buongiorno (god morgon) rekommenderas när man talar med äldre, snarare än den informella hälsningen ciao. Respekt för äldre är av största vikt - att öppna dörrar för äldre familjemedlemmar, att stå upp och hälsa på dem när de kommer in i ett rum och att låta dem komma in i ett rum först är vanligt i den italienska kulturen.
regler för mat
Näst efter familjen kommer maten, som är en stor del av italienarnas dagliga liv och kultur. Även om den är till för att avnjutas finns det några regler som besökare vänligen uppmanas att följa. Du kanske redan har hört talas om regeln "ingen cappuccino efter kl. 11.00" (espresso kan dock avnjutas under hela dagen), men det finns många måltidstraditioner som är mindre välkända. Till exempel kan måltider, särskilt vid speciella tillfällen, ta många timmar att avsluta eftersom maten inte är det enda fokuset; istället är det konversationen som står i centrum.
Att äta utomhus är mycket populärt under de varmare månaderna och oftast är lunchen dagens huvudmåltid, medan frukosten är en mindre viktig måltid som ofta hoppas över (bortsett från det obligatoriska kaffet). Bröd på middagsbordet är vanligtvis inte till för att knapra på innan den första rätten kommer, utan för att torka upp läckra såser som ligger kvar på tallriken i slutet av måltiden. Denna praxis kallas fare la scarpetta och att äta upp sin tallrik ses som en stor komplimang till värden eller kocken.
Etiketten säger att alla måste bli serverade innan man kan börja äta och ingen lämnar bordet förrän alla har ätit sig mätta. God etikett säger också att händerna ska hållas synliga ovanför bordet när man inte äter - det visar på öppenhet och engagemang, medan händerna i knät kan uppfattas som oförskämda eller till och med misstänksamma. Tallrikar ska skickas åt vänster så att maten cirkulerar runt bordet och i formella sammanhang ska bestick användas hela tiden, även när man äter pizza. Gäster är som namnet antyder - där som besökare och därför befriade från att hjälpa till att städa upp när måltiden är över. Intressant nog anses det vara ett faux pas att äta medan man promenerar, med undantag för gelato, som smakar så mycket bättre när man kombinerar det med en kvällspromenad efter middagen.
Att äta ute
Att äta ute är alltid en njutning, men i Italien är det en kulinarisk upplevelse utan dess like. Etiketten när man äter ute är oerhört viktig och de som inte följer den blir illa sedda. Traditionella italienska måltider är skickligt uppbyggda, ofta med flera rätter. Att veta vad man ska välja kan dock vara ett minfält, så att välja lokala specialiteter och regionala rätter kan vara lite skrämmande. Det kan vara bra att be om rekommendationer från din servitör eller att titta på vad andra gäster äter.
Det finns några saker att tänka på när man äter middag i Italien, till exempel ska man aldrig kombinera parmesan med fisk- och skaldjursrätter eller använda den på pizza. Sallader serveras vanligtvis inte till maten utan äts separat efter en huvudrätt. Pasta ska snurras på gaffeln och aldrig skäras med kniv, skedar är bara för barnen och kranvatten till maten är inte det rätta; välj antingen flaskvatten eller frizzante (mousserande) eller naturale (stilla). Kaffe kommer separat och serveras efter måltiden. Aperitivo kommer före måltiden och har sin egen timme före middagen, komplett med läckra snacks.
Etiketten för dricks skiljer sig i Italien från andra länder i Europa; även om det inte är brukligt är det uppskattat och rekommenderas när man har fått utmärkt service. Dricks ska inte förväxlas med copertosom är en avgift som restaurangen tar ut för till exempel bröd. Doggy bags är inte något som förekommer i Italien.
lämplig klädesplagg
Italienare är kända för sin oklanderliga stil och stolthet över sitt utseende och kommer alltid fram snygga och välkoordinerade. Även deras fritidskläder har en touch av elegans. Att klä sig för tillfället är nyckeln: gymkläder hör hemma på gymmet, på samma sätt som strandkläder ska stanna på stranden. Allt handlar om respekt - vid besök på historiska eller religiösa platser ska knän och axlar täckas och lämpliga fot- och klädesplagg bäras.
Som en av världens modehuvudstäder är alla ögon riktade mot Milano, men fokus på att klä sig snyggt gäller i hela landet och inte bara i de större städerna. Det är en etikett där italienarna förenas i att göra ett gott intryck genom att klä sig för att imponera, något som andra européer och utlänningar utan tvekan skulle vilja efterlikna. Särskilt fokus ligger ofta på skor, vilket är mycket viktigt i den italienska kulturen. Landet är känt för att producera exceptionellt vackra handgjorda skor av hög kvalitet som visar upp ett enastående traditionellt hantverk. Hattar är också ett elegant sätt att komplettera en outfit och uttrycka individualitet, men lämna inte en på sängen eftersom den historiskt sett är kopplad till dödsritualer. Att klä sig i lila när man går på opera är inte heller att rekommendera, men om du vill avvärja olycka och dra till dig tur är det helt acceptabelt att bära ett klädesplagg med insidan utåt!
Firande och konsten att ge gåvor
Italienska födelsedagar är i allmänhet som man kan förvänta sig: tårta, familj, presenter och en festmåltid. Den enda skillnaden är att den person som fyller år är den som vanligtvis betalar. Födelsedagskort är inte heller vanliga, vilket innebär att det enda du behöver göra som deltagare är att dyka upp med en gåva och njuta av tillfället.
Att ge bort en gåva är alltid en gest som uppskattas mycket. När man får en gåva bör man öppna den omedelbart framför den som har gett den för att tacka personen direkt. Presentinslagning är en stor sak i Italien och presenterna är vackert presenterade och utsmyckade. Att slå in i lila eller svart är dock ett absolut nej eftersom dessa färger symboliserar otur, sorg eller saknad. Att ge bort en näsduk i present är inte heller att rekommendera eftersom den symboliserar tårar. Det anses också vara dålig smak att diskutera hur mycket som spenderats på föremålet.
Blommor är ett kraftfullt sätt att uttrycka känslor, men i Italien har vissa blommor en extra betydelse. Röda blommor symboliserar till exempel hemlighetsmakeri eller passion, gula blommor svartsjuka och krysantemum är förknippade med döden. Det är värt att ta sig tid att välja klokt innan man väljer en bukett. Att ge ett jämnt antal stjälkar är också problematiskt eftersom det förknippas med begravningar, så ta det säkra före det osäkra och håll dig till udda nummer, bortsett från 13 av uppenbara skäl.
Du kanske tycker att det är lite kaotiskt att shoppa i de livligare delarna av Italien, och därför har vissa butiker tvingats införa ett biljettsystem för att korta köerna. När du handlar en present eller lite exklusivt mode är det viktigt att du i kollektivtrafiken, på trottoarer och i andra livligt trafikerade områden iakttar social etikett och är rumsligt medveten och går åt sidan eller ur vägen för att låta andra passera.
När du behärskar etikettreglerna är du redo för ett felfritt italienskt äventyr!

Fraser som du kan använda varje dag

Hövliga italienska vardagsfraser som hjälper dig att uttrycka dig

Fras

Hur man uttalar

BETYDELSE

Buongiorno	buon-giór-no	God morgon, god dag
Buonasera	buon-ah-serah  	God kväll (efter kl. 16.00)
Buonanotte	buon-na-nòt-te  	God natt (före sänggåendet)
Salve	sàl-ve 	Ett artigt sätt att säga hej,
lite mer formellt än ciao
Mi scusi	Mee-scù-si	Ett formellt sätt att säga
"ursäkta mig
Mi dispiace	mee-dees-pee-ah-che 	Jag är ledsen, eller jag ångrar mig
Che sorpresa!	Keh-sor-preh-sah 	Vilken överraskning!
Per favore/grazie	pehrfah-voh-reh /grà-zie	Snälla/tacka dig

När man träffar någon för första gången är det
artigt att säga "piacere' (pyah-cheh-reh)
- trevligt att träffa dig

När du beställer en gelato, be om 'due gusti, per favore' (doo-eh goo-stee, pehr fah-voh-reh) - två smaker tack

Om du är osäker på vad du ska beställa, be din servitör att rekommendera - 'Vilken sak rekommenderar du?' (Kay koh-za chee kon-seel-ya?)

Det är vanligt att lämna sitt vinglas nästan fullt för att visa att man har fått i sig tillräckligt

Vid samtal är det bäst att undvika religion eller politik, liksom skämt eller omnämnande av maffian

Att klä sig för tillfället är nyckeln:
gymkläder hör hemma på gymmet, på samma sätt som strandkläder ska stanna på stranden

Aperitivo-klockan är en tid att fira, men en Aperol-sprite för mycket är ogillat

A smak OF italien

Tärldens mest populära kök behöver ingen lång presentation. Läckra rätter som pizza och pasta har blivit allestädes närvarande och tillagas över hela världen varje dag i både hemmakök och på alla nivåer av matställen, från foodtrucks till restauranger med Michelinstjärnor. Med anpassningar till lokala smaker har recepten på vissa moderna menyer (eller vågar vi erkänna det, färdigrätter i snabbköp!) med tiden blivit lika långt ifrån vad "mamma brukade laga" som de är geografiskt från sitt hemland. Ett besök i Italien är därför ett perfekt tillfälle att se, lukta och - viktigast av allt - smaka på skillnaden mellan den mat vi har lärt känna som "italiensk" och dess ursprungliga inspiration. Och det handlar inte bara om vad du äter: för att få den fulla gastronomiska upplevelsen, varför inte också ta en "när i Rom"-strategi för när och hur du tar dina måltider? Det kanske inte är möjligt att lära sig Italiens språk eller historia på en kort semester, men du kan äta som en infödd från dag ett.
Colazione 7-10 på morgonen
Frukost
I vissa kulturer är frukosten den viktigaste måltiden på dagen, och därför finns det en tendens att ta ut svängarna rejält. Att bryta nattens fasta kan snabbt förvandlas till flera rätter, inklusive kalla rätter som flingor, bakverk, frukt och yoghurt, följt av rostat bröd och tillagade favoriter som ägg, bacon och korv. Så är dock inte fallet i Italien, där konceptet med att stoppa i sig en stor festmåltid i början av dagen för många ses som helt follia ("galenskap").
De flesta italienare föredrar att börja dagen på ett mycket lättare sätt. Detta kommer att bestå av ett kaffe (vilket är praktiskt taget obligatoriskt, även om te vanligtvis, motvilligt, finns tillgängligt), tillsammans med antingen några små biscotti, en skiva rostat bröd och honung eller en cornetto - ett sött croissantliknande bakverk fyllt med grädde, choklad eller sylt. Det är värt att komma ihåg att om du intar denna minimåltid medan du står vid disken på en kaffebar (där du ser de flesta lokalinvånarna campa), tenderar du att betala mindre - i vissa fall upp till hälften - än om du sitter vid ett bord.
Om du är fast besluten att hålla dig till de lokala sederna är mjölkiga kaffevarianter som cappuccino eller latte bara acceptabla fram till ca kl. 11.00. Beställer du något efter det får du vara beredd på att mötas av en förvirrad blick, ett höjt ögonbryn eller kanske något mer profant som du förhoppningsvis inte kan översätta! För italienarna handlar det från lunch och framåt om snabba espressodrycker och även dessa tas bara efter en stor måltid för att fungera som matsmältning.
pranzo 12.30-2.30pm
lunch
Lunch anses vara dagens viktigaste måltid i Italien, så om du inte tänker ta något i farten som en panino eller en bit pizza, är det i allmänhet tillrådligt att undvika kvällsmat (eller vad du nu kallar mellanmål på förmiddagen). Räkna med minst två rätter, men om du kör helt traditionellt kan det bli så många som fyra eller fem, så du bör avsätta minst 60-90 minuter för att göra denna måltid rättvisa.
Förfarandet inleds med en förrätt (antipasto) - ofta en tallrik med små munsbitar som salami, prosciutto, ost och oliver som hela bordet kan knapra på. En ständigt påfylld korg med färskt bröd kommer att vara allestädes närvarande; var försiktig med att överfylla på bröd om du kommer hungrig.
Detta följs av den första huvudrätten, en primo - dessa är vanligtvis något kolhydratbaserat som en

för den fulla gastronomiska upplevelsen,
varför inte också tänka "när man är i Rom" när det gäller när och hur du intar dina måltider?

Från vänster till höger Pasta al pesto | cornetti croissanter | Aperol Spritz och antipasto | espresso och biscotti | cannoli | cianfotta

Vår passion för italiensk mat verkar inte känna några gränser, men kan man genom att studera landets matvanor få en djupare inblick i denna långvariga kärleksaffär?

ord adam millward

Tillbaka till grunderna

God mat i Italien behöver inte kosta skjortan för den som är öppen för att omfamna casalinga-kök

En av de bästa sakerna med italiensk mat är hur utsökt den kan smaka även i mer ödmjuka miljöer. För en mer autentisk matupplevelse, lämna de smart klädda servitörerna och borden som kantar huvudtorget och gå in på sidogatorna för att söka upp mindre flashiga trattoria och osteria. De kännetecknas vanligtvis av handskrivna menyer på en tavla, enkla trämöbler och bord med papper på, och om italienska är det dominerande språket i hörhållet vet du att du är på väg till en vinnare. Många av dessa mindre matställen har drivits av familjer i flera generationer, så det är vanligt att se en respekterad nonna eller papa i köket som håller ett vakande öga på verksamheten. Dessa inrättningar är bastioner för husmanskost (husmanskost), så förvänta dig inte berg av tryffel eller omfattande vinmenyer. Vad du kan förvänta dig är rejäla grytor (till exempel cacciatore), pasta, sallader och soppor, alla tillagade med ingredienser som nyligen köpts från den lokala marknaden och tillagade med en mängd långvariga familjerecept.

Från vänster till höger Vedeldad pizza | spaghetti all'Assassina | limoncello | panna cotta

Det är detta som är glädjen med italiensk gastronomi: det finns så många variationer på ett tema att du får det bästa av två världar mellan bekant och nytt

en generös skål med pasta, risotto eller gnocchi, eller kanske en rejäl soppa. Det är ofta i dessa rätter som de lokala regionerna sätter sin egen prägel på pastasorten eller såsen. Genua är till exempel känt för sin klassiska pesto, Venedig för sina ansjovisrika bigoli i salsa och Lazio (där Rom ligger) för sin carbonara (vad du än gör, be inte om grädde i den!). Det finns också gott om mindre kända recept, till exempel spaghetti all'Assassina - en stapelvara i den sydliga staden Bari - där pastan inte kokas utan steks i pannan med en tomat-chilisås, vilket ger den en förkolnad, krispig konsistens. Det är detta som är så roligt med italiensk gastronomi: det finns så många variationer på ett tema att man får det bästa av två världar, det välbekanta och det nya.
Nästa rätt är secondi - en uppföljande huvudrätt som är inriktad på ett visst kött, en viss fisk eller skaldjur, samt äggbaserade recept som frittatas. Dessa kommer nästan alltid att komma med en contorni (a (en grönsaksrätt eller sallad), och det är ofta där du hittar mer variation och chansen att vara äventyrlig. Olika regioner har sina egna specialiteter, men vanliga misstänkta är friterad aubergine, örtkryddade cannellinibönor, fyllda kronärtskockor, sallad på gröna bönor och den ratatouille-liknande grönsaksröran från Medelhavet, cianfotta.
Efter allt detta är det inte förvånande att desserterna (om du hinner med en) vid lunchtid tenderar att vara lätta - en särskild favorit på sommaren är den härligt uppfriskande fruktsalladen macedonia di fruttasom ofta serveras med en syrlig citronsorbet.
Merenda 4-6pm
mellanmål mitt på eftermiddagen
Om du hoppade över en stor lunch kan du behöva en merenda för att hålla dig igång till middagen. De vanligaste rätterna vid den här tiden på dagen fungerar som en pick-me-up, särskilt för trötta barn eller hungriga turister som har varit på benen och utforskat sevärdheterna hela dagen. När man behöver en söt förfriskning är glass alltid en bra idé - och naturligtvis är Italiens extra lena och krämiga gelato, som finns i dussintals smaker, världsberömd; det svåraste är att välja vilken man ska prova först!
För en ännu större sockerkick kan du leta upp en lokal panetteria (bageri) för att kolla in deras urval av munkar: bombolini är sprängfyllda med vaniljfylld crème pâtissière, medan graffete är de ringformade utan fyllning. Alla är gjorda av en lätt, fluffig deg (vanligtvis med lite citrusskal i) och täckta av socker - perfekt för alla vars energinivåer är svaga.
Aperitivo kl. 18.00-20.00
drink före middagen
Kanske finns det ingen måltid som är mer unikt italiensk än denna fördrink som ofta avnjuts av vänner efter jobbet, par på en dejt eller som en delad tallrik vid en familjesammankomst. Dess ursprung går tillbaka till antikens Rom, så dess popularitet har verkligen stått sig genom tiderna, även om den visserligen har genomgått vissa variationer under årtusendena. Numera handlar det oftast om en cocktail (antingen alkoholhaltig eller alkoholfri) som får smaklökarna att pirra och ett lätt mellanmål, som båda är utformade för att väcka aptiten inför kvällsmåltiden. Klassiska aperitifdrycker är torra, alkoholfria spritdrycker som Aperol, gin och vermouth, men det finns även sötare alternativ som görs längre med en mixer som soda eller tonic. När det gäller mat kan du förvänta dig charkuterier, fyllda oliver, fyllda crostini, saltade nötter och crudité-grönsaker - alla smakrika smårätter men som alla bra kanapéer är de utformade för att inte överfyllas.
cena 8-10pm
middag
Tekniskt sett kan dagens sista måltid följa samma struktur som lunchen och bestå av lika många rätter. I verkligheten - om det inte är ett speciellt tillfälle - föredrar de flesta italienare en mer avskalad kvällsmat, särskilt om du har överdrivit det - vilket det kan vara alltför lätt att göra - vid aperitivo! Det är vanligt att man då undviker att äta en primo kurs och en secondo och istället välja den ena eller den andra. För att inte glömmas bort finns det alltid möjlighet att välja det italienska kökets gigant: pizza. Trots sin härliga enkelhet finns det en mycket god anledning till att resenärer världen över hyllar pizzan från sitt hemland som överlägsen: den tunna, elastiska degen, en hemlagad grundsås sprängfylld med smak, de färskaste toppings och tillagad med en lätt förkolnad i en vedeldad ugn - alla dessa element bidrar till att lyfta en blygsam rätt till himmelska höjder.
Nu har du kanske också chansen att njuta av den efterrätt som du inte riktigt hann med på lunchen. Den sista delen av menyn kommer sannolikt att innehålla några återkommande poster oavsett var du befinner dig i Italien, bland dem älskade klassiker som den silkeslena gräddpannacottan med frukt, luftig zabaglione vaniljsås med en spritkick, ricottafyllda cannolirullar och naturligtvis landets mest populära pudding, tiramisu. Som med många av Italiens kulinariska succéer finns det en hetsig debatt om var och när detta hopkok av kaffe, svamp och mascarpone uppstod, men en sak är säker, det är det perfekta sättet att avrunda en dag med att frossa i italienska kulinariska läckerheter.
Kanske har du precis tillräckligt med utrymme kvar för att ta en digestif espresso eller något lite starkare - som med så många hemodlade likörer som amaretto, limoncello, amaro och Frangelico, skulle det vara oförskämt att inte ha en nattmössa. När allt kommer omkring har du åtagit dig att följa alla traditionella italienska matvanor, så bottoms up och salut!

ITALIENSK GATUMAT

Med så mycket kultur och historia att se är dessa läckra snacks det perfekta sättet att fylla på med energi när du är på språng

Arancini
Dessa risottobollar belagda med krispiga brödsmulor, som ursprungligen var en arbetarlunch från Sicilien, har sett en global explosion de senaste åren och är nu allmänt tillgängliga i hela Italien.

Piadina
Dessa tunnbröd från Romagna-regionen är en blandning mellan en pitta och en tortilla och är den perfekta lättare formen för dina favoritsmörgåsfyllningar.

Mozzarella i carrozza
Den här friterade ostsmörgåsen är särskilt förknippad med Kampanien och trots sin enkelhet har den en fantastisk komfortfaktor och smak. En brödfri variant går under namnet mozzarella fritta.

Panelle
Dessa mumsiga sicilianska kikärtspannkakor serveras vanligtvis som de är eller i en brödrulle, lite som en brittisk chip butty.

Sgagliozze
Ursprungligen från staden Bari, men nu synonymt med hela Puglia, kommer dessa stekta rutor av polenta vanligtvis bara med ett strö salt och ibland en kryddig dipp.

Pizza al taglio
När tanken på en hel pizza känns överväldigande, varför inte bara ta en bit? Stånd där man kan köpa pizza i bitar är särskilt vanliga i Rom.

Zeppole
För dem med en sötare tand kan du prova dessa minidonutliknande bitar, som vanligtvis serveras med en generös pudring av socker och kanel.

gelato
För en energibooster på eftermiddagen är ett besök på en gelateria är lika mycket en fröjd för ögat som för smaklökarna.

aperitivo
Det här är det perfekta sättet att börja varva ner på kvällen, med några goda aptitretare och en uppfriskande drink som en Aperol Spritz för att göra dig redo för middagen.

Recept & matstyling Jess Meyer.
Foto: Hannah Hughes Hannah Hughes. Rekvisita Victoria Eldridge

Margherita pizza

Återskapa en klassisk napolitansk pizza hemma, med eller utan pizzaugn

Gör 4x 23cm | 9 tum pizzor
Förberedelse 20 minuter, plus jästid för degen
Tillagning 7-9 minuter (per pizza)

INGREDIENSER

1 mängd pizzadeg (se nedan), formad till 4 bollar
250g | 9oz mozzarella eller fior di latte, avrunnen och riven i bitar
Chilli- eller vitlöksolja eller chiliflakes, att servera (valfritt)

Till PIZZA DOUGH:

500g | 1lb 00 pizzamjöl eller starkt vitt brödmjöl
¼ tsk omedelbar torkad jäst
1 msk fint salt
1 msk olivolja
Fint semolina-mjöl eller vanligt mjöl, för att pudra

Till tomatsåsene:

Handfull färska basilikablad, hackade, plus några extra blad att garnera med
400g | 14oz burk hela plommontomater av god kvalitet, dränerade (spara saften till ett annat recept)
En nypa socker

1

2

3

4

5

6

7

8

9

Minst 1 dag innan du vill göra dina pizzor, lägg mjöl, jäst och salt i en stor blandningsskål. Tillsätt oljan och 350 ml kranvatten, blanda sedan med rena händer till en grov deg och skrapa ner sidorna för att se till att alla torra ingredienser är införlivade. Täck över skålen och ställ åt sidan i rumstemperatur över natten eller tills degen har fördubblats i storlek.
Ta upp degen på ett väl mjölat bakbord och dela den i 4. Forma varje degbit till en boll, täck över med en ren, fuktig trasa och låt vila i 1 timme på mjölat bakbord.
Alternativt kan du lägga degbollarna på ett mjölat bakplåtspapper, linda in dem i plastfolie och kyla dem i upp till 3 dagar. Ta ut dem ur kylen ca 2 timmar innan de ska formas.
För att forma pizzorna, lägg 1 degboll på en lätt mjölad yta. Börja från mitten och använd rena fingrar för att trycka och sträcka degen utåt till en tillplattad skiva. Ta upp degen och nyp runt kanterna, låt tyngdkraften sträcka ut degen ytterligare, till önskad storlek (en rund pizza på 23 cm | 9 tum).
Värm grillen till hög temperatur. För tomatsåsen, kör basilika och tomater i en matberedare tills de är nästan släta. Tillsätt socker och smaka av med salt.
Lägg en pizzabotten i en gjutjärnspanna på 25 cm (10 tum). Fördela 2-3 msk tomatsås över pizzan och toppa sedan med några mozzarellabitar.
Tillaga på spisen på hög värme i 2-3 minuter, tills pizzans undersida är krispig och lite förkolnad. Flytta över till den heta grillen och grädda i ytterligare 5-6 minuter tills osten har smält och bubblar och pizzadegens kanter är puffade och förkolnade på sina ställen.
Alternativt kan du tillaga pizzan i en pizzaugn enligt tillverkarens anvisningar (ca 1-2 min), vänd vid behov, tills den är puffig och lite förkolnad.
Skjut över pizzan till en tallrik eller bräda och toppa med några blad färsk basilika. Skiva och servera varm, med en skvätt chili- eller vitlöksolja eller en nypa chiliflakes om så önskas. Upprepa med resten av degen och toppingen.

bolognese

Detta är en budgetvänlig variant av en klassisk bolognese

Den här såsen fryser riktigt bra.

Sammanställt av Felicity Barnum-Bobb.
Foto Timeincukcontent.com

4 portioner
Förberedelse 10 minuter
Tillagning 40 minuter

1 msk olivolja
1 rödlök, hackad
2 vitlöksklyftor, krossade
1 morot, hackad
500g | 18oz fläskfärs
700g | 25oz passata
300ml | 10fl oz kycklingbuljong
2 msk soltorkad tomatpuré
2 tsk oregano eller torkade italienska örter
350g | 12oz stora pastaskal

Hetta upp oljan i en stor stekpanna och fräs löken mjuk i några minuter. Tillsätt vitlök och morot och stek ytterligare ett par minuter.
Rör ner fläskfärsen, krydda generöst och stek i 10 minuter tills den är väl brynt, vänd vid behov.
Häll i passatan, kycklingbuljongen, tomatpurén och örterna, koka upp, täck över och låt sjuda i 20 minuter tills köttet är mört.
Hetta under tiden upp en stor kastrull med kokande saltat vatten och koka pastaskalen i ca 12 minuter enligt anvisningarna på förpackningen tills de är precis mjuka.
Skeda upp bolognesen med fläskkött i pastaskalen och servera.

Parmigiana

En italiensk middag i en gryta som ger maximal smak och minimal diskning - resultat!

Gör i förväg och kyl helt och hållet, kyl sedan. Återvärm i ugnen på 200˚C/400˚F/Gas 6
i 25-30 minuter.

3 auberginer, skurna på längden i 2cm | 0.75i tjock skiva
4 msk olivolja
2 vitlöksklyftor, tunt skivade
2x 400g | 14oz burkar hackade tomater
1 msk torkad oregano
Handfull färsk basilika, riven, plus extra till garnering
1 msk soltorkad tomatpuré
En nypa strösocker
400g | 14oz burk linser, sköljda och avrunna
100g | 3.5oz Parmesan, riven
125g | 4.5oz mozzarellaboll, riven

Värm grillen till medelvärme. Lägg aubergineskivorna på 2 bakplåtspapper och pensla med hälften av oljan. Grilla i 10 minuter tills de är gyllenbruna, vänd sedan och grilla på andra sidan i ytterligare 10 minuter.
Värm resten av oljan i en stekpanna tillsammans med vitlöken i 1 minut till parmigianan. Tillsätt tomater, oregano, basilika, tomatpuré och socker och krydda. Låt sjuda i 10 minuter. Tillsätt linserna för att värma.
Lägg upp parmigianan i lager i en skål. Börja med tillräckligt med sås för att täcka botten av fatet, följt av lite aubergine och parmesan. Upprepa, beroende på skålens storlek, och avsluta med ett lager sås och parmesan.
Fördela mozzarella över och grilla i 10 minuter. Strö några basilikablad över rätten strax före servering.

Sammanställt av Jen Bedloe.
Recept och foton Futurecontenthub.com

bruschetta

Denna klassiska aptitretare eller mellanmål är lätt att göra
serveras med en mousserande limoncello som förfriskning

Recept Phil Mundy.
Foto Maja Smend, Gus Filgatee

Om du har saftiga tomater, klappa med hushållspapper.

6 portioner
Förberedelse 20 minuter
Tillagning 4-6 minuter

6 stora mogna plommontomater
1 stor ciabatta, skuren i 12 skivor på snedden
3 vitlöksklyftor, halverade
12 basilikablad, grovt rivna
2 msk fruktig extra jungfruolivolja

Till limoncellon

200ml | 7 fl oz limoncello
Mynta, några kvistar
Basilika, några kvistar
1 citron, skuren i skivor
½ apelsin, skivad
4 msk strösocker
200ml | 7fl oz Prosecco

Halvera tomaterna, ta bort alla kärnor och tärna i 1 cm stora bitar 1/2i tärningar, krydda med salt och peppar och lägg åt sidan.

Grilla ciabattan gyllenbrun på båda sidor. Medan brödet fortfarande är varmt, gnid in ena sidan av varje skiva med den skurna vitlöken. Lägg skivorna på en träbräda, toppa med tärnad tomat, strö över basilikabladen och ringla över olivolja. Servera omedelbart.

Blanda limoncello med mynta, basilika, citron- och apelsinklyftor i en stor kanna till hälften fylld med is. Lös upp sockret i 100 ml kokande vatten, låt svalna och rör ner det. Fyll upp med Prosecco och servera.

tiramisu

Mascarpone och vispade ägg ger en äkta fyllighet

6 portioner
Förberedelse 30 minuter, plus kylning

400ml | 14fl oz varmt starkt espressokaffe
50ml | 2fl oz rom eller Amaretto
150g | 5oz gyllene strösocker
200g | 7oz Savoiardi sockerkakor
3 ägg, separerade
500g | 1kg mascarpone, rumstempererad
100ml | 3½fl oz Marsala
50g | 2oz kakaopulver, siktat
50g | 2oz mörk choklad, finrivet

Häll kaffet i en liten skål och rör ner rom eller Amaretto och 50 g av strösockret. Dela upp sockerkakorna i 2 omgångar. Ta 1 sats och doppa varje finger kort i kaffeblandningen, vänd för att täcka och lägg sedan direkt i de enskilda glasen eller den stora skålen för att bilda ett baslager.
Vispa äggulorna med resterande strösocker med elvisp i 10 minuter, tills de är tjocka och bleka. Vänd i mascarponen, en sked i taget, tills den är införlivad, och vispa sedan snabbt i Marsala, försök att inte förlora någon volym.
I en separat skål, vispa äggvitorna tills de är styva. Vänd ner mascarponeblandningen i äggvitorna.
Skeda hälften av mascarponeblandningen över sockerkakorna i de enskilda glasen eller den stora skålen och pudra sedan lätt med hälften av kakaopulvret. Upprepa lagren med den andra omgången sockerkakor som doppats i kaffeblandningen och sedan mascarponen. Avsluta med att pudra över lite kakaopulver och ett lager finriven mörk choklad. Kyl i minst 6 timmar eller över natten före servering.

Du behöver 6 individuella portionsglas eller 1 stor portionsskål.

Sammanställt av Keiron George.
Recept & foto Futurecontenthub.com

Druva
förväntningar

Läs på om italienskt vin innan du reser med vår snabbguide till landets olika vinregioner

Iom Italiens kulinariska läckerheter inte var nog för att få dig att boka en semester, är dess långa historia av vinodling en lika stor attraktion för vinälskare. Även om du inte är en vinfantast kan du bli förvånad över hur många av de mest älskade sorterna du känner igen som härstammar från denna gamla världsmakt. Det fantastiska utbudet av viner som produceras här är möjligt tack vare det tempererade klimatet med gott om solsken, men också varierad topografi och jordtyper som lämpar sig för olika druvor. Med rötter som sträcker sig mer än 2 000 år tillbaka i tiden är det inte konstigt att den här nationen har bemästrat vinframställningskonsten - här presenterar vi några av de mest prestigefyllda vinområdena.

Toscana
När de flesta människor föreställer sig en vingård i Italien är det troligtvis en scen av de böljande kullarna i Toscana som badar i bärnstensfärgade solnedgångsstrålar som sinnets öga frammanar. Denna region är en bastion för Sangiovese-druvan, som ger oss den mest berömda av italienska röda viner - Chianti. Detta har tillverkats här sedan åtminstone 1200-talet. Samma druva är också kärnan i Brunello di Montalcino, med sina plommon- och kryddtoner - och precis som Chianti skyddas den av regeringens strikta DOCG-regler för kvalitetskontroll. Ett vitt vin från Toscana som inte får missas är Vernaccia di San Gimignano - ett guldfärgat torrt vin vars smakprofil blir mer komplex med örtiga och smakrika toner när det mognar.

Veneto
Denna region överskuggas ofta av sin stjärnstad Venedig, men kanaler är knappast gynnsamma för vinodling. Åk inåt landet så hittar du ett av landets mest varierade vinutbud - och också ett av de mest lukrativa. Här frodas druvan Glera, som är en viktig beståndsdel i Prosecco, som har fått ett sådant uppsving de senaste åren att det nu är Italiens största vinexport och ständigt säljer bättre än Champagne (förlåt, Frankrike!). Om du inte gillar bubblor kan Veneto erbjuda sina vita Soave-viner med undertoner av persika och mandel, eller bege dig till kullarna mellan Verona och Gardasjön för Valpolicella och Amarone, världsberömda röda viner med mörk frukt som plommon och körsbär, som sedan dröjer sig kvar med kakao och kryddor.

Sicilien
Viner från Italiens största ö har under 2000-talet upplevt något av en meteorisk (eller ska man säga vulkanisk?) uppgång. Den rika jorden och den högre terrängen på sluttningarna av den fortfarande aktiva vulkanen Etna ger idealiska förutsättningar för druvodling och alltmer raffinerade blandningar - där inhemska sorter som Nerello Mascalese ofta får spela huvudrollen. Sicilien har hittills haft störst framgång med röda viner som Nero d'Avola - som kan liknas vid Shiraz från Nya världen - men vinodlarnas lättare viner vinner nu också mark, och Etna Bianco - som kännetecknas av sina uppfriskande inslag av citrus, mynta och salt - är det vita vinets föregångare.

Piemonte
Denna region, som gränsar till Alperna i nordvästra Italien, kan stoltsera med fler DOCG-viner än någon annan i landet - en källa till stor stolthet för Piemonteborna. Regionen är känd för sin svarta druva Nebbiolo, som har fått sitt namn från dimman (nebbia) som ofta täcker dessa höga vingårdar under skördesäsongen. Det är den huvudsakliga druvsorten som används i de ständigt populära fylliga, sammetslena röda vinerna som Barolo och Barbaresco. Om du vill ha något lite lättare kan Piemonte stoltsera med mousserande viner från Asti, som konkurrerar med Venetos Prosecco. Asti har en mjukare spänst och en aromatisk profil med inslag av frukt och honung, främst från Moscato-druvor.

Prosecco har fått ett sådant uppsving de senaste åren att det nu är Italiens största vinexport och konsekvent säljer mer än champagne

Emilia-Romagna
Sedan dess storhetstid på 1970-talet har bara namnet "Lambrusco" fått vinentusiaster att rynka på näsan av avsmak, eftersom det blev synonymt med billigt, sött bubbel (vissa kallade det till och med för "italiensk Coca-Cola"!). Men så är det inte längre. På senare tid har vinproducenterna i denna nord-centrala region haft som uppdrag att återskapa den produkt som länge varit fördömd. Den efterföljande Lambrusco-väckelsen har resulterat i en uppsjö av mousserande viner i alla nyanser som hyllas för sitt djup och sin komplexitet, med sin fruktiga och syrliga effervescens som lämpar sig för ett brett utbud av olika livsmedel, från tomatbaserad pasta och pizza, hela vägen till charkuterier och ost.

Avsluta med en söt anmärkning
För något annorlunda, vad sägs om ett vin som även fungerar som en pudding? Vin Santo ("heligt vin") är, som man kan förvänta sig av ett dessertvin, extremt sött, doftar honung och aprikos och har en sirapsliknande konsistens. I sitt hemland Toscana serveras det traditionellt efter middagen med krispiga biscotti - särskilt cantucci fyllda med mandel och pistagenötter - vilket resulterar i en berusande blandning av karamell-, frukt- och nötaromer när kexen doppas (och mjukas upp) i den bärnstensfärgade vätskan. Vin Santo får sin distinkta super-sackarinprofil genom att Malvasia- och Trebbiano-druvorna får torka på halmmattor efter skörden, en process som intensifierar fruktens naturliga sockerarter.

Spiritualitet
möter sekularism

Följ med oss på en upplysningens pilgrimsfärd för att upptäcka hur djupt religionen är sammanflätad med det italienska sättet att leva

ord rebecca bradbury

Påve Leo XIV valdes den 8 maj 2025. Här firar han jubileumsmässan i Vatikanen

Sixtinska kapellets tak är ett mästerverk inom högrenässanskonsten, målat av Michelangelo mellan 1508 och 1512

Ingen resa till Rom skulle vara komplett utan ett besök i Vatikanstaten - påvens hem och den katolska kyrkans högkvarter

Ett traditionellt radband innehåller 59 pärlor, 1 meter snöre, mellanlägg, ett krucifix och en mirakel- eller helgonmedalj

Italien har varit platsen för katolska religiösa ordnar, inklusive nunnor

Tet religiösa landskapet i Italien är lika rikt och intressant som landets mat och kultur. Den romerska katolicismen har dominerat landets historiska och sociala struktur i århundraden och är fortfarande landets största religion. Men som en sekulär demokrati är den italienska statens förhållande till kyrkan ofta spänt, ständigt komplext och under ständig utveckling.
För de flesta italienare är katolicismen oundviklig, från djupa kulturella band som påverkar religiösa högtider och seder till den fysiska närvaron av kyrkor - det finns över 900 bara i Rom. För besökare innebär detta att de får uppleva fantastiska platser för tillbedjan och delta i färgstarka kulturevenemang med religiösa rötter.
Från polyteism 		till monoteism
Åttio procent av italienarna identifierar sig kanske som romersk-katolska idag, men religionen såg helt annorlunda ut i Rom för 2 000 år sedan.
I stället för att tro på en enda gud dyrkade romarna flera gudar. Du har säkert hört talas om några av dessa gudar och gudinnor. Bland de mest vördade var Jupiter, Juno och Minerva, och de gamla romarna utförde ritualer i tempel och på hushållsaltare för att hålla gudarna på sin sida.
Men år 49 e.Kr. hade kristendomen börjat växa fram och skulle snart sprida sig över hela imperiet. I slutet av 400-talet hade kejsar Theodosius I förbjudit hednisk dyrkan och förklarat kristendomen som officiell statsreligion.
Omkring 200 år senare, 590 e.Kr., anses den romerska katolicismen (en gren av kristendomen) ha blivit officiell. Under påven Gregorius I konsoliderades landområden under hans kontroll till vad som på 700-talet skulle bli de påvliga staterna - en samling italienska territorier som styrdes av påven och den katolska kyrkan.
Den romerska frågan
Italiens enande 1870 markerade slutet för Kyrkostaten. Det sågs som en direkt utmaning mot påvens världsliga makt och kyrkan vägrade att erkänna den italienska statens legitimitet. Detta ledde till en tvist känd som "den romerska frågan": hur skulle kyrka och stat förenas?
En lösning kom när Lateranfördraget, som leddes av Mussolini, undertecknades 1929 och etablerade Vatikanstaten som en suverän stat med påven som dess absoluta monark.
Den territoriella tvisten var löst, men den "romerska frågan" avser idag det bredare förhållandet mellan kyrkan och den italienska staten. En revidering av Lateranfördraget 1984 tog till och med bort den klausul som utsåg katolicismen till statsreligion, men kyrkan har fortfarande ett betydande inflytande över italiensk politik, samhälle och kultur.
Katolicism kontra sekularism
I dagens Italien står kyrkans hållning i vissa samhällsfrågor i konflikt med en växande liberal befolkning. Vatikanen fördömer t.ex. eutanasi, skilsmässa, samkönade äktenskap och abort, medan sekulära krafter förespråkar dessa rättigheter. Det uppstår också diskussioner om hur stor roll katolicismen ska spela i utbildningen och om skattebetalarnas pengar ska gå till att subventionera Vatikanen. Påven har dock en inkluderande inställning till invandring, vilket krockar med högerregeringen.
Religionen är fortfarande mycket viktig för italienarna, oavsett vilken politisk uppfattning de har. Ny statistik visar visserligen att endast 27 procent av italienarna går i kyrkan varje vecka, men viktiga händelser i livet, som dop, konfirmation, bröllop och begravningar, följer ofta katolska traditioner. Kristna högtider, som jul och påsk, firas med livliga ritualer och gemensamma festligheter.
Landets rätt till religionsfrihet återspeglas också i utövandet av andra religioner, inklusive protestantism, judendom, buddhism, hinduism och islam.
Katolska seder
Religiösa symboler, som helgonikoner, bilder av Jungfru Maria och krucifix, finns i hela hemmet. Krucifix bärs också som smycken och i hemmet finns helgedomar som är tillägnade religiösa personer.
Kristna högtider firas också i hemmet och är mycket familjeorienterade. Julen inleds med festen för den obefläckade avlelsen den 8 december. På julafton avstår familjerna från kött och äter istället fisk och skaldjur innan de går till midnattsmässan. Den 6 januari firas också Epifania, då de tre vise männen besökte Jesusbarnet.
Till påskens traditioner hör att lägga palmblad och olivkvistar i hemmet på palmsöndagen och att äta stora, detaljerade familjemåltider tillsammans.
Praktiserande katoliker i Italien deltar vanligtvis i mässan varje söndag. Gudstjänsten är en central del av deras tillbedjan och kretsar kring eukaristin, där bröd och vin invigs och tros bli Kristi kropp och blod. Bön - ofta tillsammans med ett radband - syndabekännelse, fasta under fastan och att göra korstecknet när man går in i en kyrka är också vanliga katolska ritualer.
Religion och
samhället
Trots att fokus ligger på familjen under jul och påsk äger firandet också rum i samhället. Det innebär att besökare kan delta i olika religiösa festligheter för att få en unik kulturell upplevelse.
Julkrubba, julbelysning och marknader finns i överflöd under hela december, medan påsk och helgonens högtider markeras med processioner, festligheter och speciell mat. Det finns också allmänna helgdagar den 15 augusti för att fira Maria himmelsfärd och Alla helgons dag i november för att hedra alla kyrkans helgon. Den bästa platsen att vara på under pingstdagen är utanför Pantheon i Rom, där ett vackert regn av rosenblad faller.
En höjdpunkt på varje resa till Italien är naturligtvis att se den fantastiska arkitekturen och interiören i landets många katedraler.

Ruinerna av den kapitolinska triadens tempel, tillägnat Jupitor, Juno och Minerva, står fortfarande kvar i Pompeji

Sex av Italiens bästa katedraler

Italien imponerar med sina arkitektoniska underverk, bland annat en mängd imponerande gudstjänstlokaler

1 Basilica di Santa Maria Maggiore, Rom
Denna plats är känd för sina skimrande mosaiker och marmorgolv. Enligt legenden var det ett mirakulöst snöfall i augusti som låg bakom grundandet, vilket ger en oväntad twist till den rika historien. Här finns också reliker som tros komma från den heliga krubban, liksom intrikata konstverk att beundra.

4 Katedralen i Santa Maria del Fiore, Florens
Florens katedral är ett tekniskt underverk tack vare Brunelleschis kupol, som råkar vara den största kupolen byggd med tegelstenar i världen. Det är möjligt att klättra mellan kupolens inre och yttre skal för att få en närmare titt på Vasaris fresker och njuta av panoramautsikten.

2 Basilica di San Marco, Venedig
Detta fantastiska exempel på bysantinsk arkitektur är berömt för sina gyllene mosaiker, sin ädelstensprydda altarpanel och sin idylliska kanalmiljö. Den grundades på 800-talet för att hysa Sankt Markus lik som smugglats ut ur Egypten i en tunna med fläskfett, en historia som skildras i en av katedralens mosaiker från 1660.

5 Duomo San Gimignano, San Gimignano
Med ett kluster av medeltida torn som reser sig över det toskanska landskapet är Duomo San Gimignano en vacker syn. Katedralens fasad står på toppen av en bred trappa och är romansk och travertinfärgad, medan väggarna inuti är täckta av en rad fresker som skildrar bibelberättelser.

3 Duomo di Milano, Milano
Detta magnifika exempel på gotisk arkitektur tog nästan 600 år att bygga. Men väntan var värd det med en invecklad spira och tusentals detaljerade marmorskulpturer som pryder interiören och exteriören. Besökare kan klättra upp på spiran för att promenera bland statyerna och få en titt från taket på Milanos moderna skyline.

6 Sienas katedral, Siena
En av de mest imponerande romansk-gotiska kyrkorna i Italien, förbered dig på att bli trollbunden av en fasad av vit och röd Sienamarmor. Skatterna fortsätter inuti, med en svartvitrandig interiör och konstnärliga mästerverk, bland annat fyra skulpturer av Michelangelo och Donatellos skulptur av Johannes Döparen från 1438.

Santa Maria del Fiore, Florens

sport i italien

Italienarna är ett berömt passionerat folk som är bland de allra bästa i den tävlingsinriktade idrottsvärlden, inklusive en överraskande olympisk disciplin...

ord jamie frier

Wad får man om man blandar ett tempererat klimat, en hälsosam kost och en intensivt temperamentsfull och eldfängd befolkning? Ett land som har perfekta förutsättningar för att lyckas inom idrott, det är vad man får. Italien har en rik tradition och ett arv inom flera olika grenar, som fotboll, cykling eller motorsport. Om det finns en tävling att ta del av vet du att en italienare kommer att vara desperat att ta hem segern. Här är några av de sporter där Italien historiskt sett har utmärkt sig.

Italiens fjärde VM-triumf kom 2006, vilket markerade dem som ett av världens mest framgångsrika fotbollslag

fotboll
När du tänker på italiensk sport tänker du förmodligen på fotboll. Det italienska landslaget är ett av de mest framgångsrika i historien och har vunnit FIFA World Cup fyra gånger, bara Brasilien har varit mer framgångsrikt. De vann den andra upplagan av tävlingen på hemmaplan 1934, innan de behöll trofén i Frankrike fyra år senare, det enda landet som gjorde det. De vann igen 1982, innan de tog en häpnadsväckande titel 2006, en seger över Frankrike på straffar i skuggan av en enorm inhemsk matchfixningsskandal som hade sett Juventus, AC Milan, Fiorentina och Lazio straffas, den förstnämnda genom nedflyttning till Serie B.
Azzurri har haft turen att få se många av världens bästa fotbollsspelare spela i den berömda blåa dressen. När den brasilianske legendaren Pelé 2004 ombads att välja ut de 100 bästa fotbollsspelarna i historien valde han 14 italienare, däribland Gianluigi Buffon, Paolo Maldini, Alessandro Nesta, Franco Baresi och Francesco Totti. Bara Brasilien hade fler spelare på den listan, vilket visar hur dominerande Italien har varit under årtiondena. Den framgången har byggts på en av de mest ikoniska spelstilarna i världsfotbollen. Pep Guardiola har tiki taka, Arthur Rowe hade push and run, italienarna har catenaccio, som kännetecknas av defensiv soliditet och långsam, metodisk uppbyggnad. Denna stil gjorde Italien historiskt sett mycket svårslaget, vilket är idealiskt för turneringsfotboll.
Italiens klubblag är inte heller några duvungar. AC Milan är ett av de mest framgångsrika lagen i Europa med sju Europacuper/Champions Leagues, medan Internazionale och Juventus har tre respektive två. Italien, tillsammans med Spanien och England, är långt före resten när det gäller vunna europeiska troféer och uppnådde en unik första 1990 genom att slutföra en ren svepning av troféer: AC Milan vann Europacupen, Sampdoria tog hem Cupvinnarcupen och Juventus slog Fiorentina till UEFA-cupen. Italienska lag dominerade också transfermarknaden under 90-talet och stod för nio av de 11 gångerna som världsrekordet slogs mellan Napolis köp av Diego Maradona 1984 och Hernan Crespos övergång till Lazio 2000. Oavsett var man tittar så hör Italien och fotboll ihop som Italien och pasta.

RUGBY
Rugby kom till Italien i slutet av 1800-talet, men det tog ett tag för landet att anamma det - den första klubben bildades 1909, det italienska rugbyförbundet bildades 1928 och den första internationella matchen, mot Spanien, ett år senare. Italien har kvalificerat sig till varje Rugby World Cup sedan starten 1987, men det stora språnget framåt kom 2000 när man gick samman med England, Skottland, Wales, Irland och Frankrike i Five Nations och skapade Six Nations-turneringen. Till skillnad från fotbollen har Italien traditionellt haft svårt att hävda sig mot de stora rugbyklubbarna och slutade sist under sina tre första säsonger och det tog sju år innan man tog två segrar i en och samma tävling.

CYKLING
Med tanke på den tuffa, bergiga terrängen är det inte konstigt att Italien har en rik tradition inom cykling. Giro d'Italia är ett årligt lopp som först kördes 1909 som en del av en reklamkampanj för den italienska tidningen La Gazzetta della Sport. Det utgör nu en tredjedel av Grand Tours, tillsammans med Tour de France och Vuelta de Espana, och Triple Crown, tillsammans med Le Tour igen och världsmästerskapen i landsvägscykling. Detta visar hur högt ansedd Italiens cykelstamtavla är. Alfredo Binda och Fausto Coppi är tillsammans de mest framgångsrika cyklisterna i Girot, medan Gino Bartali tillsammans innehar rekordet för flest King of the Mountains-titlar i Grand Tours.

Tennis
Italien har förvånansvärt få spelare i den absoluta världstoppen. Jannik Sinner blev den första italienska mannen att toppa ATP-rankingen i juni 2024, medan den första italienska kvinnan att vinna en Grand Slam-titel var Francesca Schiavone 2010. Italien behåller dock en viktig plats i den internationella tenniskalendern, och Rom är värd för en av årets största grusbanetävlingar. Italien har historiskt sett haft ett bättre resultat i lagtävlingar och vann herrarnas Davis Cup 1976 samt back-to-back-titlar 2023 och 2024. Landet har haft stora framgångar i damernas Fed Cup, där man vann fyra gånger mellan 2006-13 samt en dubbel framgång 2024. Italiensk tennis är i allra högsta grad på väg uppåt.

Olympiska spelen
Italien har deltagit i alla olympiska sommar- och vinterspel utom ett - St Louis-spelen 1904 - och är en av de nationer som har presterat bäst, sjua på medaljligan genom tiderna. En viktig orsak till denna plats i medaljligan är, något överraskande, fäktningen. Italien har fler medaljer i fäktning än någon annan nation och antalet medaljer i den disciplinen uppgår för närvarande till 125. Tretton av dessa vanns av Edoardo Mangiarotti, Italiens mest framgångsrika olympier. Landets näst mest framgångsrika disciplin är friidrott, med hjälp av Lamont Jacobs överraskande guld på 100 meter i Tokyo 2020. Italien har bara varit värd för sommarspelen en gång - den 17:e olympiaden i Rom där hemmastödet hjälpte landet att vinna tredje flest guld efter Sovjetunionen och USA - men har varit värd för vinterspelen oftare, där landet historiskt sett är framgångsrikt i kategorierna alpin skidåkning och längdskidåkning.

När den brasilianske legendaren Pelé ombads att välja de 100 största fotbollsspelarna
i historien, valde han 14 italienare

Motorsport
Formel 1 har haft många ikoner genom åren. Tänk Monacos Grand Prix, tänk Michael Schumacher, tänk Senna mot Prost. Men den som dominerar över alla andra är den dansande hästen - Ferrari. Italienare är intimt förknippade med Formel 1 och har varit det från allra första början. Italienaren Nino Farina vann det första loppet och det första mästerskapet i en italiensk Alfa Romeo redan 1950, medan Ferrari både är det mest framgångsrika teamet och det enda som har deltagit i varje säsong som tävlingen har funnits. Lockelsen med den röda färgen och passionerade tifosi (fans) har lockat många av de bästa namnen inom F1; Alberto Ascari, Juan-Manuel Fangio, Niki Lauda, Gilles Villeneuve, Alain Prost, Fernando Alonso och, naturligtvis, F1:s mest framgångsrika duo, Michael Schumacher och Lewis Hamilton. Italiens Grand Prix är ett återkommande inslag i F1-kalendern, med Imola och Monza som två av de mest historiska racerbanorna. Utanför F1 är Valentino Rossi en italiensk idrottshjälte på två hjul, som har vunnit världsmästerskap på 125cc, 250cc, 500cc och MotoGP-nivå, den mest framgångsrika föraren i den senare tävlingen.

Formel 1:s mest framgångsrika förare med sportens mest framgångsrika team. Michael Schumacher vann fem titlar med Ferraris dansande häst

Marlon Brandos rollfigur Vito Andolini i Gudfadern kommer från den sicilianska byn Corleone

Brottslighet
brotts, kulture & komplexitet
av den
Italienska
'mafia'

Wärhelst ordet "maffia" uttalas brukar det framkalla välbekanta bilder av vassa kostymer, viskande samtal i skumma bakrum och de spöklika tonerna av ett mandolin-drivet soundtrack. Tack vare decennier av filmer, böcker och tv-serier har idén om den italienska maffian blivit en global kulturell förkortning för skuggig glamour och den undre världens hederskodex. Men bakom det filmiska arvet döljer sig en betydligt mer oroande sanning..
Inte en, utan många
Maffian är inte bara en grupp. Det är ett tätt sammansvetsat nätverk av djupt rotade, välorganiserade brottssyndikat som fortsätter att verka i dagens Italien. Deras inflytande sträcker sig dock långt bortom Siciliens solvarma kullar eller Neapels trånga bakgator. Nationellt och internationellt har dessa grupper lämnat ett djupt avtryck i det italienska samhället. Och deras historia är oskiljaktig från Bel Paeses egen.
I Italien är ordet "maffia" inte bara en förkortning för organiserad brottslighet. Det handlar om ett djupt rotat system av makt, lojalitet och rädsla. Ett system som går bortom ren brottslighet. De flesta utanför landet förknippar maffian enbart med La Cosa Nostra, men termen omfattar faktiskt flera mäktiga kriminella organisationer som kontrollerar territorier, exploaterar ekonomier och verkar utanför Italiens gränser.
De tre mest framträdande grupperna är den tidigare nämnda Cosa Nostra på Sicilien, Camorra med bas i Neapel och Kampanien samt 'Ndrangheta från Kalabrien. Var och en har sin egen struktur, kultur, ritualer och influensområden, men de har alla gemensamma drag: en tystnadskod (omertà), blodsband, en förkärlek för våld, förutom att utöva kontroll över de lokala samhällena.
Vissa av dessa grupper har funnits ända sedan 1800-talet, och även om exakta siffror är svåra att få fram finns det uppskattningar som tyder på att Italiens maffior omfattade tiotusentals personer när de var som störst. De är dock ingen relik. I dag tror Italiens antimaffiabyrå att 'Ndrangheta har mer än 6 000 medlemsförbund i södra Italien, med tusentals fler internationellt.
Från landsbygden klaner till kriminella federationer
Italiens olika maffiagrupper började inte sitt liv som internationella kriminella imperier. Deras rötter ligger ofta på landsbygden, där de på 1800-talet uppstod som inofficiella upprätthållare av den lokala ordningen i avsaknad av någon pålitlig statlig myndighet. På den sicilianska landsbygden betalade markägare Cosa Nostra-klaner för att skydda deras egendomar. Eller, oftare, för att undvika att de blev attackerade. I Kalabrien bildades 'Ndrangheta i tätt sammanhållna byar, där klanlojalitet var viktigare än allt annat. Camorra, som är den äldsta av de tre, härstammar från fängelsegängen i 1700-talets Neapel.
Med tiden utvecklades dessa grupper från lokala makthavare till komplexa brottssyndikat. Efterkrigstiden, särskilt under Italiens ekonomiska boom på 1950- och 60-talen, gav gängen ett nytt liv. När staten investerade i återuppbyggnad av infrastrukturen efter andra världskriget infiltrerade maffiaklanerna byggbranschen, tvättade pengar genom lagliga företag och utvidgade sin räckvidd till politik och offentliga kontrakt. Deras makt var inte längre begränsad till landsbygden, den hade blivit urban. Systemisk, till och med.
Brotten och deras
deras inverkan
Maffiorna i Italien blev inblandade i nästan alla tänkbara aspekter av organiserad brottslighet. Från mord, narkotika- och människohandel och vapensmuggling till olaglig avfallshantering, lånehajar, penningtvätt och förfalskning. Medan internationella rubriker ofta fokuserar på stora narkotikarutter, mord och gripanden, är det deras grepp om lokala ekonomier som lämnar de djupaste ärren.
I synnerhet i södra Italien har maffiagrupper länge fungerat som nästan parallella stater - de samlar in skyddspengar (pizzo), riggar offentliga upphandlingar och hotar dem som gör motstånd. Resultatet är en cykel av underutveckling: legitima investeringar avskräcks, småföretag pressas, arbetslösheten förblir hög och begåvade unga människor tvingas ofta lämna i jakt på bättre framtidsutsikter.
En studie från 2021 av det italienska branschorganet Confcommercio uppskattade att den organiserade brottsligheten kostar landets ekonomi mer än 100 miljarder euro årligen. Och medan de södra delarna lider av de mest synliga effekterna har maffians inflytande konstaterats i sektorer från Milanos byggindustri till Roms avfallskontrakt. Skadan är kort sagt nationell.
De kulturella myter som grumlar vattnet
Maffian har inte bara satt sin prägel på Italiens ekonomi och politik, utan också på landets kulturella identitet - och kanske ännu mer på hur omvärlden ser på Italien. Årtionden av filmer, TV-dramer och böcker har bidragit till att mytologisera maffian och ofta suddat ut gränsen mellan fakta och fiktion.
I italiensk film har regissörer som Francesco Rosi (Salvatore Giuliano, Lucky Luciano) och Marco Tullio Giordana (Lea, Ett hundratal steg) har tagit itu med maffian direkt och skildrat brutaliteten och den moraliska kostnaden för livet under kriminellt styre. Det långlivade TV-dramat Gomorrasom bygger på Roberto Savianos bästsäljande skildring av den napolitanska Camorran, har hyllats över hela världen för sin råa och osentimentala syn på den organiserade brottsligheten - långt från alla romantiserade föreställningar om heder bland tjuvar.
Men internationellt sett är det den italiensk-amerikanska maffian som dominerar det kulturella landskapet. Gudfadern trilogin, Martin Scorseses Goodfellas och Casinooch HBO:s Boardwalk Empire och Sopranos har bidragit till att skapa en kraftfull - och ofta förförisk - bild av maffialivet. Även om dessa historier är briljant berättade har de utan tvekan bidragit till en glamoriserad, nästan nostalgisk syn på organiserad brottslighet som många italienare tycker är obehaglig. De förvränger bilden av vad maffian verkligen är: inte ett broderskap som är bundet av koder, utan en våldsam, parasitär kraft som lever på rädsla, hot och tystnad.
För många italienare, särskilt de som har levt under maffians inflytande, kan fascinationen för denna bild kännas som ett smärtsamt missförstånd - en popkulturexport som romantiserar det som de i generationer har kämpat emot.
Kampen tillbaka
Årtionden av arresteringar, rättegångar och anti-maffialagar har försvagat Italiens kriminella nätverk, men få experter skulle säga att de har besegrats. Grupper som 'Ndrangheta har helt enkelt blivit tystare och diversifierat sig till finans, fastigheter och globala marknader. Ändå växer motståndet.
Medborgarrörelser som Addiopizzo i Palermo, som stöder företag som vägrar betala skyddspengar, visar att allmänhetens tystnad håller på att brytas. Maffian utgör fortfarande ett hot, men det gör också beslutsamheten hos dem som arbetar för att bryta dess grepp. Inte bara i rättssalarna, utan även på gatorna.
Maffian må vara invävd i Italiens förflutna, men landet kämpar hårt för att se till att den inte ska definiera dess framtid. Bakom rubrikerna och Hollywood-myterna pågår en tystare kamp. En kamp som långsamt vinns av ärliga, laglydiga medborgare. Inte deras motståndare som bär lillfingerring och är maffiabossar.

Bakom myterna, filmerna och morden döljer sig den sanna historien om Italiens maffia - våldsam, djupt rotad och fortfarande närvarande i det moderna livet. Men för hur länge?

ord steve charnock

Skuggan av olika organiserade kriminella organisationer vilar fortfarande tung över delar av södra Italien

Maffian är inte ett kodbundet brödraskap. Det är en våldsam, parasitisk kraft som lever på rädsla, hot och tystnad

Demonstranter samlas för att fördöma Camorran i Neapel och hedra några av deras offer

ARchitettura

ARTE &

KONST &
arkitektur

24

Renässans  Skatter

Från majestätiska katedraler till visionära målningar - renässansen skapade underverk inom konst och arkitektur som fortfarande fascinerar.
Kolla in 24 av de mest ikoniska verken...

ORD NATALIE DENTON

Bellan 1300- och 1500-talen blomstrade konst och arkitektur under inflytande av humanistiska ideal och ett återuppväckt intresse för den klassiska antiken, vilket markerade en era av extraordinär kreativitet och framåtblickande tekniker. Konstnärerna behärskade perspektiv, anatomi och proportioner och gav sina verk realistiska detaljer och känslomässigt djup, medan arkitekterna återskapade heliga byggnader och offentliga platser med harmonisk symmetri, storslagna kupoler och klassiska former inspirerade av antikens Rom och Grekland. Italiens städer blev livliga centrum för mecenatskap, innovation och konkurrens och lockade till sig några av historiens mest briljanta hjärnor, bland andra Leonardo da Vinci, Michelangelo och Botticelli, som tillsammans skapade verk som påverkade generationer av kreatörer, formade den västerländska kulturen och fortsätter att inspirera än idag. Verken ska utan tvekan ses på plats för att man ska kunna uppskatta deras fulla effekt, men vilket verk kommer du att se först?

Mona Lisa SKAPAD 1503-06
Mona Lisa Mona Lisa av Leonardo da Vinci är kanske världens mest kända målning. Det är svårt att komma på något annat konstverk som har granskats, analyserats, diskuterats och skrivits om i samma utsträckning som denna, och det faktum att den är omedelbart igenkännlig innebär att den har stannat kvar i det allmänna medvetandet och parodierats mer än något annat konstverk i världen.
Men hur berömt porträttet än är har inspirationen bakom det beryktade halvleendet aldrig riktigt kunnat fastställas. Vissa tror att modellen var da Vincis mor Caterina, prinsessan Isabella av Neapel eller en spansk adelsdam vid namn Costanza d'Avalos. Vissa har till och med föreslagit att da Vinci baserade porträttet på sin egen avbild - på grund av motivets något maskulina ansiktsdrag. Det kanske mest trovärdiga svaret kom från konsthistorikern Giorgio Vasari, som föreslog att modellen var Lisa Gherardini del Giocondo, en rik silkeshandlarhustru och mor till fem barn. Denna teori backades upp av den nyligen gjorda upptäckten av en 500 år gammal anteckning av en av da Vincis bekanta som uppgav att konstnären arbetade på Lisas porträtt.
Efter att ha förvärvats av kung Frans I av Frankrike tillhör den nu den franska republiken och har varit permanent utställd på Louvren i Paris sedan 1797. Det är fortfarande ett av de mest besökta konstverken i världen.

Skolan i Aten skapad 1509-11
Anses av många vara det perfekta förkroppsligandet av renässansens klassiska anda, Atens skola av den italienske konstnären Rafael ingick i ett uppdrag att dekorera rum i det apostoliska palatset i Vatikanen. Bilden är en av fyra fresker på vardera väggen i Stanza della Segnatura som avbildar olika områden av mänsklig kunskap (religion, poesi, juridik) och, som representeras av Skolan i Atenfilosofi. Temat för varje väggmålning identifieras med en separat tondo (cirkulärt konstverk) som är placerad ovanför huvudverket. Tondon ovanför Skolan i Aten står det "Causarum Cognito", vilket betyder "att söka kunskap om orsaker" och verkar vara ett eko av Aristoteles tro att tecknet på visdom är att veta varför.
Även om det är allmänt känt att nästan alla stora antika grekiska filosofer finns med i väggmålningen har det visat sig vara en utmaning att avgöra vilka som är vilka, särskilt som Rafael var tvungen att komma på nya sätt att anspela på personer som det inte fanns några traditionella visuella representationer för. Sokrates, i grön mantel nära mitten av målningen, är en person som är omedelbart igenkännbar tack vare många klassiska byster. Men för andra figurer krävs det kunskaper om grekiska filosofer för att tolka gesterna och koppla dem till deras antika motsvarigheter.

[den] anses vara det perfekta förkroppsligandet av renässansen

Den sista måltiden skapad 1494-96
Ett av de mest kända verken av renässanskonstnären Leonardo da Vinci, Den sista måltiden är en väggmålning på refektoriet i klostret Santa Maria delle Grazie i Milano. Den 4,6 x 8,8 meter stora målningen beställdes ursprungligen av Ludovico Sforza, hertigen av Milano, som en del av en planerad renovering av kyrkan och klosterbyggnaderna. Bilden föreställer scenen vid Jesu sista måltid med sina lärjungar och visar lärjungarnas bestörtning när Jesus meddelade att en av dem skulle förråda honom.
För att få den detaljrikedom han behövde målade da Vinci Den sista måltiden på en torr vägg i stället för på våt gips och lade till ett underskikt av blyvitt för att förstärka färgernas ljushet. På grund av dessa metoder finns det tyvärr mycket lite kvar av originalmålningen idag.

Biblioteca Marciana skapades 1537
Biblioteca Nazionale Marciana (Markusbiblioteket) ligger i Venedig i norra Italien och är en av de tidigaste bevarade manuskriptförvaringarna i landet och har en av världens största samlingar av klassiska texter. Byggnaden ritades ursprungligen av Jacopo Sansovino och arbetet påbörjades 1537 och pågick fram till hans död 1570. Bortsett från de första 16 arkadfacken, freskerna och andra utsmyckningar förblev byggnaden ofullbordad fram till 1588, då de sista fem facken färdigställdes av Vincenzo Scamozzi, som höll sig trogen Sansovinos ursprungliga design.
Precis som British Library krävde en lag som antogs 1603 att en kopia av varje ny bok skulle deponeras på Marciana och när den venetianska republiken föll 1797 flyttades alla manuskript och böcker från de religiösa hus som förtrycktes under Napoleonregimen dit. Idag rymmer Marciana ca 1 miljon böcker, 13.000 manuskript och tusentals andra dokument och verk av stor historisk betydelse.

Bilder wiki/Maria Schnitzmeier CC BY-SA 3.0 (Biblioteca Marciana)

Skapelsen av Adam SKAPAD c.1508-1512
Ett annat omedelbart igenkännbart konstverk från renässansen, Skapelsen av Adam av Michelangelo utgör en del av taket i Sixtinska kapellet i Apostoliska palatset. Freskomålningen är utförd på nylagd kalkputs, där vatten gör att pigmentet smälter samman med putsen så att målningen blir en integrerad del av väggen när den stelnar. Väggmålningen illustrerar den bibliska skapelseberättelsen från Första Moseboken där Gud skapar människan i form av Adam. I kompositionen avbildas Gud som en vithårig gammal man som sträcker ut handen för att ge liv åt en naken Adam. Det har också spekulerats i att den mer feminina figuren som skyddas av Guds vänstra arm i själva verket är Eva.
Bilden av människans och Guds fingrar som nästan vidrör varandra har blivit en av de mest replikerade religiösa målningarna genom tiderna med otaliga imitationer och parodier som dykt upp genom åren.

Primavera SKAPAD c.1477-82
Botticellis verk är rikt på allegorier Primavera samlar Venus, Amor och de tre gracerna i en frodig apelsinlund och speglar den tidiga renässansens humanistiska ideal. Målad i Florens, troligen för Medici-familjen, är den ett av de mest omdiskuterade verken i västerländsk konst och finns nu i Uffiziernas Botticelli-rum.

Venus från Urbino skapad 1538
Venus från Urbino hänger för närvarande i Galleria degli Uffizi i Florens Venus från Urbino är en oljemålning av Tizian som visar gudinnan Venus borttagen från traditionella gudomliga omgivningar och placerad i en mer inhemsk miljö. Venus ligger på en säng och stirrar direkt på betraktaren och verkar inte bry sig om sin nakenhet och i ena handen håller hon en bukett rosor medan den andra är avslappnat placerad över hennes könsorgan. I bakgrunden syns två tjänsteflickor rota i en kista, kanske på jakt efter kläder. Målningen beställdes av Guidobaldo II della Rovere, hertig av Urbino, uppenbarligen som en instruktiv modell för den unga brud han gifte sig med 1534. Den sovande hunden i bakgrunden är ofta en symbol för trohet, vilket skulle ge tyngd åt denna uppfattning.

david skapad 1501-04
Michelangelos David är 5,17 meter hög och David är en marmorstaty som ursprungligen beställdes som en av en serie statyer som skulle placeras längs taklinjen på Florens katedral. När arbetet med den sex ton tunga statyn närmade sig sitt slut stod det dock klart att det skulle bli omöjligt att lyfta upp den på katedralens tak och att man därför måste hitta en alternativ plats. På grund av den bibliska hjälte som statyn representerade placerades den istället på det offentliga torget utanför Palazzo della Signoria, sätet för den borgerliga regeringen i Florens. Vid tiden för statyns tillkomst var republiken Florens nämligen en självständig stadsstat som hotades från alla håll av mäktigare rivaliserande stater, och David - den lille mannen som segrar över jätten Goliat - kom därför att symbolisera försvaret av Florens medborgerliga fri- och rättigheter.
År 1873 flyttades statyn till Galleria dell'Accademia i Florens, och en kopia sattes upp på torget.

Venus födelse skapade 1482-85
Målad på 1480-talet av Botticelli, Venus födelse avbildar gudinnan Venus som stiger upp ur havet som en vuxen kvinna. Temat kommer från Metamorfoseren latinsk berättande dikt av den romerske poeten Ovidius, som skildrar världshistorien genom att blanda historia med mytologi. I målningen kan man se Venus stå i ett snäckskal som blåses upp på land av Zephyr, västanvindens gud. På stranden väntar Venus på en Horae, årstidernas gudinna, som håller i en kappa redo att klä den nyfödda gudinnan. En fjärde figur kan ses bäras av Zephyr, men det är inte helt klart om det är en Aura (vindnymf) eller Chloris, en nymf som förknippas med våren och blomsterprakten (rosorna som blåses mot Venus kan tyda på att så är fallet).
Målningen är utförd på duk, vilket var ovanligt för den tiden då trenden var att måla på träpaneler. Verket mäter ungefär 1,8 x 2,7 m och finns för närvarande på Uffizierna i Florens, Italien.

michelangelos David beställdes ursprungligen ...[för] Florens katedral

Bilder Getty Images (Adams skapelse, Primavera,
Venus födelse), wiki/Jörg Bittner Unna CC BY 3.0 (David)

Prinsen SKAPAD 1513
Fursten är en politisk avhandling av den italienske diplomaten och politiske teoretikern Niccolo Machiavelli, och den sände chockvågor genom Europa när den publicerades 1532 genom att i detalj beskriva hänsynslösa taktiker för att få absolut makt genom att överge konventionell moral. Skriven på italienska snarare än latin, vilket ansågs innovativt vid den tiden, Fursten hur furstar kan rättfärdiga sina mål, såsom ära och överlevnad, med omoraliska medel. Som en följd av detta kom Machiavelli att betraktas som något av en ondskans agent och hans namn har kommit att bli synonymt med samvetslös list och bedrägeri.
Även om den är relativt kort, Fursten är det mest kända av Machiavellis verk och anses vara ett av de första verken inom modern politisk filosofi. Dess kapitel behandlar ämnen som generositet kontra sparsamhet och grymhet kontra barmhärtighet, och avhandlingen hade en djupgående inverkan på politiska ledare i hela det moderna väst, där tryckpressen katapulterade den in i det politiska medvetandet.

Klagovisan över
den döde Kristus SKAPAD c.1480
I ett av Italiens mest berömda konstgallerier, Pinacoteca di Brera i Milano, finns Mantegnas nakna skildring av Kristi kropp, en mästerklass i förkortning. Betraktat från fötterna var det dramatiska perspektivet banbrytande och konfronterade publiken med rå mänsklighet och djupgående realism. Dess känslomässiga intensitet och tekniska djärvhet gör den till en av renässansens mest fängslande andaktsbilder.

Ryttarstaty
Av Gattamelata SKAPAD 1447-53
Vid Piazza del Santo i Padua, Italien, står Ryttarstatyn av Gattamelata är en skulptur av renässanskonstnären Donatello som föreställer legosoldatledaren Erasmo da Narni, känd som "Gattamelata", ridande på en häst. På 1200- och 1300-talen var de italienska stadsstaterna Venedig, Florens och Genua rika på handel, men saknade betydande arméer för att skydda alla dessa rikedomar. Så adelsmännen anlitade extra muskler i form av legosoldater (eller condottieri) för att hjälpa till att skydda dem.
Efter Erasmos död 1443 lät republiken Venedig uppföra en staty till hans ära. Statyn, som mäter 3,4 x 3,9 m och har en bas på 7,8 x 4,1 m, är det tidigaste bevarade exemplet på en ryttarstaty från renässansen och den första statyn där hästen intar en så storslagen pose - en pose som skulle upprepas otaliga gånger i framtiden i statyer som hedrade militära hjältar. Donatello behöll mannen och hans häst i normal storlek, istället för att göra dem större än livet, och använde istället känslor, position och symbolik för att projicera Erasmos makt.

prinsen är det mest kända av Machiavellis verk

Villa la Rotonda skapad 1567-71
Palladios Villa La Rotonda, som ligger på en kulle utanför Vicenza, förkroppsligar renässansens harmoni och är en arkitektonisk juvel från eran, med fyra identiska tempelfrontsfaçperfekt symmetri och en kupolformad centralhall inspirerad av klassiska romerska ideal. Den är också känd som Villa Almerico Capra och var så beundrad att den blev en förebild för storslagna byggnader i hela Europa under de följande århundradena.

Sixtinska kapellets tak SKAPAD 1508-12
Även om vi redan har tittat på Adams skapelseär det nu dags att förundras över verket som helhet. Michelangelo fick egentligen uppdraget att bygga påven Julius II:s gravmonument 1505, som skulle innehålla 40 statyer och vara färdigt på fem år. Michelangelo råkade dock ut för ständiga avbrott och gravmonumentet, som finns i kyrkan San Pietro in Vincoli, tog till slut 40 år och blev aldrig färdigt till hans belåtenhet. Det var under denna period som Michelangelo målade taket i Sixtinska kapellet, med start 1508 och avslutning fyra år senare.
Michelangelo hade ursprungligen fått i uppdrag att måla de tolv apostlarna på de triangulära takstöden och täcka den centrala delen av taket med ornament, men han övertalade påven att ge honom fria händer och föreslog ett mer komplext system som representerade människans skapelse, människans fall, löftet om frälsning genom profeterna och Kristi genealogi, som sträckte sig över hela taket.
Taket innehåller över 300 figurer och fokuserar på nio episoder från Första Moseboken som är indelade i tre grupper - Guds skapelse av jorden, Guds skapelse av mänskligheten och mänsklighetens tillstånd. De triangulära takstöden var reserverade för 12 män och kvinnor som profeterade om Kristi ankomst. Målningarna har lett till att en kö av människor dagligen ringlar sig runt Petersplatsen för att beundra Michelangelos hantverk.

Nedtagning från korset
SKAPAD 1437-40
På nationalmuseet San Marco i Florens finns Nedtagning från korset av den italienske renässansmålaren Fra Angelico, föreställer evangeliernas berättelser om Josef av Arimatea och Nikodemus som tar ner Kristus från korset efter korsfästelsen. Verket hade egentligen redan påbörjats av Lorenzo Monaco för Strozzi-kapellet i den florentinska kyrkan Santa Trinita - användningen av starka färger är karakteristisk för Monaco, vilket kan ses i Jungfruns kröning. Men när Monaco dog (omkring 1425) tog Angelico över för att slutföra verket.
I målningen ses Kristus stödjas av flera personer, bland annat Maria Magdalena som kysser hans fötter - en symbol för ånger. Till höger syns också en rödhättad figur som håller i spikarna från korset och törnekronan. Dessa är symboler för passion och uppoffring.

när monaco dog klev angelico in för att avsluta verket

Sankt Peterskyrkan
SKAPAD 1506-1626
Peterskyrkan, som anses vara kristenhetens viktigaste kyrka, började byggas 1506 under Donato Bramantes ledning. Michelangelo formade den ikoniska kupolen och Carlo Maderno fullbordade fasadençade. Med rötter i renässansens ideal om symmetri och proportioner har Berninis barocka piazza och överdådiga interiör tillfört storslagenhet och gjort den till en bestående symbol för Vatikanstaten.

Paradisets portar
SKAPAD 1425-52
Paradisets portar, så kallade av Michelangelo, är bronsdörrarna i Florens baptisteri som designades och skapades av den italienske konstnären Lorenzo Ghiberti. Projektet var den unge Ghibertis första berömmelse, eftersom den då 23-årige Ghiberti vann en tävling om att designa den första uppsättningen bronsdörrar (Brunelleschi kom på andra plats). Den ursprungliga planen var att dörrarna skulle avbilda scener från Gamla testamentet (en provbit som föreställer Isaks offer finns kvar) men detta ändrades så att dörrarna istället skulle avbilda scener från Nya testamentet.
För att slutföra uppdraget inrättade Ghiberti en stor verkstad där många konstnärer utbildades, bland andra Donatello, Masolino och Michelozzo. När hans första uppsättning med 28 paneler var klar fick han i uppdrag att tillverka en andra uppsättning för en annan uppsättning dörrar i kyrkan, den här gången bestående av tio rektangulära scener från Gamla testamentet, enligt den ursprungliga instruktionen.

Florens katedral skapad 1296
Florens katedral dominerar stadens siluett tack vare sin magnifika renässanskupol som ritades och färdigställdes av Filippo Brunelleschi 1436. Även om den ursprungliga arkitekten Arnolfo di Cambio hade ritat en kupol i tegel, krävde byggnaden en åttkantig kupol som var högre och bredare och som inte hade några yttre strävpelare. De italienska arkitekterna ansåg att de gotiska strävpelarna var fula och de förbjöds faktiskt i Florens.
Att skapa en kupol för katedralen innebar många tekniska problem för Brunelleschi och han sökte därför inspiration i Pantheon i Rom. Pantheons kupol var gjord av ett enda skal av betong, vars formel hade glömts bort, så man var tvungen att hitta ett alternativt sätt. Brunelleschis metod gick ut på att skapa ett dubbelt skal av sandsten och marmor, med en serie sten- och järnkedjor i form av tunnor inbäddade i den inre kupolen som var tillräckligt styva för att hålla sin åttkantiga form, bära upp vikten och inte orsaka att kupolen deformerades. Resultatet var en hisnande teknisk bedrift.

La Commedia Illumina Florens SKAPAD 1440s
Alternativt känd som "Komedin som upplyser Florens", La Commedia Illumina Firenze är en målning av Domenico di Michelino som pryder väggen i Florens katedral.
Bilden föreställer den italienske poeten Dante Alighieri som håller i sitt verk Den gudomliga komedinsom allmänt anses vara det största litterära verk som komponerats på det italienska språket. Dikten beskriver Dantes resor genom helvetet, skärselden och himlen, och hämtar särskild inspiration från Summa Teologicasom var ett praktiskt kompendium över alla de viktigaste teologiska lärorna i den katolska kyrkan.
Även om Dante och hans dikt står i förgrunden för målningen, innehåller bilden också staden Florens och representationer av helvetet, skärseldens berg, det jordiska paradiset (med Adam och Eva), förutom de himmelska sfärerna.

Bilder Getty Images (Peterskyrkan, Florens katedral), wiki/Eteru CC BY-SA 3.0 (Paradisets portar)

Bilder Getty Images (Jungfru Marie himmelsfärd, Santa Maria dei Miracoli),
wiki/Gryffindor CC BY-SA 3.0 (Pazzi Chapel), wiki/Pippo-b CC BY-SA 3.0 (Villa Farnese)

Pazzi kapell SKAPAD 1443
Pazzi Chapel ligger på den södra flanken av Basilica di Santa Croce i Florens och är ett mästerverk inom renässansarkitekturen. Ursprungligen trodde man att det var den italienske arkitekten och formgivaren Filippo Brunelleschi som hade skapat det, men många forskare menar att han bara var ansvarig för kapellets plan, som inspirerades av enkla former.
Kapellet, som användes som kapitelsal av Santa Croce-bröderna, inleds med ett entréhallsliknande atrium som bärs upp av sex korintiska pelare placerade intill en central båge. Invändigt är kapellet rektangulärt men innehåller ett kvadratiskt rum med en stor paraplyformad kupol. Den vita putsen på väggarna är en sval kontrast till de grå pilastrarna och vackra terrakottadekorationer fulländar det fantastiska utseendet, vars arkitektur drar jämförelser med Roms Pantheon.

Jungfruns himmelsfärd SKAPAD 1516-18
Titians stora altartavla, som svävar över högaltaret i Basilica di Santa Maria Gloriosa dei Frari i Venedig, förvandlar ett vanligt tema i den kristna konsten till en innovativ vision av rörelse och ljus. Dynamiska figurer, strålande färger och en svepande uppåtriktad komposition fångar jungfruns uppstigning och skapar ett av de mest berömda och inflytelserika verken i den europeiska religiösa konsten.

en innovativ vision av rörelse & ljus

Vitruviansk man SKAPAD c.1490
Den Vitruvianska mannen är en teckning av Leonardo da Vinci baserad på anteckningar som undersöker korrelationerna mellan ideala mänskliga proportioner av den antika romerska arkitekten Vitruvius. Den föreställer en man i två överlagrade positioner inuti en cirkel och en kvadrat som, enligt Vitruvius i hans avhandling, De Architecturavisar att den mänskliga figuren är den främsta källan till proportioner i den klassiska arkitekturen. I den text som medföljer skissen, skriven med da Vincis föredragna spegelskrift, beskrivs den mänskliga formens mått och hur de kan tillämpas inom arkitekturen.
Teckningen är relativt liten för att vara ett konstverk och förvaras på Gallerie dell'Accademia i Venedig. På grund av det något ömtåliga formatet visas papperet bara ibland upp för allmänheten.

Villa Farnese SKAPAD 1559-83
Villa Farnese, även känd som Villa Caprarola, är en herrgård i staden Caprarola i provinsen Viterbo i norra Lazio i Italien, ritad av arkitekten Giacomo Barozzi da Vignola. Platsen förvärvades ursprungligen av kardinal Alessandro Farnese, som blev påve Paul III, och planer utarbetades för att bygga en ambitiös femkantig byggnad, komplett med en femkantig innergård. Grunden till byggnaden uppfördes mellan 1515 och 1530 men arbetet avstannade fram till 1550-talet, då Farneses sonson, kardinal Alessandro Farnese, planerade att förvandla den delvis uppförda byggnaden till ett lantställe och gav da Vignola i uppdrag att använda den befintliga grunden.
Villan ligger direkt ovanför staden Caprarola och dominerar sin omgivning och utgör en renässansliknande öppning mot Monti Cimini, en rad skogsklädda vulkankullar. Den femsidiga byggnaden har strävpelare som stöd för de övre våningarna och har alltid setts som ett uttryck för makt snarare än en bostad.

Santa Maria dei Miracoli
SKAPAD 1481-89
Pietro Lombardos Santa Maria dei Miracoli är en riktig pärla inom venetiansk renässansarkitektur och byggdes för att bevara en mirakulös målning av Madonna med barnet, som traditionellt tillskrivs Niccolò di Pietro, men själva kyrkan lyser ännu klarare. Med sina harmoniska proportioner, sitt tunnvälvda skepp, sin tvådelade façoch den överdådiga polykroma marmorn och de klassiska pilastrarna förkroppsligar kyrkan renässansens symmetri, vilket gör den till ett av Venedigs mest älskade landmärken.

Före och efter renässansen

Italiens kreativa arv sträcker sig långt bortom renässansen, i själva verket sträcker det sig över årtusenden. I det antika Rom förenade arkitekter och konstnärer teknik och skönhet i byggnadsverk som Colosseum, akvedukter och triumfbågar, medan fresker och mosaiker prydde både offentliga och privata utrymmen. Medeltiden gav oss romanska och gotiska underverk, från det lutande tornet i Pisa till Basilica di San Marco i Venedig. Efter renässansen blomstrade barockens dramatik, framför allt i Berninis skulpturer, Borrominis dynamiska kyrkor och Caravaggios slående intensiva målningar, följt av nyklassicismens förfinade återupplivande av antiken, som kan ses i Antonio Canovas statyer och Giovanni Battista Ciprianis målningar och fresker. Under 1900-talet ledde futurismen, den rationalistiska arkitekturen och visionärer som Renzo Piano, Umberto Boccioni, Amedeo Modigliani, Giorgio de Chirico, Lucio Fontana och Alberto Burri den italienska konstnärliga innovationen in i modern tid och representerade ett rikt utbud av stilar och rörelser som fortsätter att inspirera och påverka världen idag.

10

Världsarv
Platser
Du kanske missar
(Men inte bör)

Undvik några av de mer populära kulturarvsplatserna och upptäck de underskattade pärlorna i Italiens kulturlandskap

Något land i världen har fler platser på UNESCO:s världsarvslista än Italien. Det är ett land där du knappt kan röra dig för skönhet, historia och kultur, och vi älskar det av just den anledningen (och maten - det skadar inte heller). Från de arkeologiska underverken i Pompeji och Herculaneum till Vatikanen är Italien fyllt med imponerande och unika platser. Några av dessa är mycket välkända och populära, som städerna Florens, Venedig och Pisa, tillsammans med naturliga underverk som Dolomiterna, Amalfikusten och Etna. Men vissa andra är mindre besökta, kanske överskuggade av sina mer kända motsvarigheter. Dessa andra platser innehåller dock några av de mest otroliga, inflytelserika och vackraste sevärdheterna i landet, och i många fall i världen. Det är dessa underskattade pärlor som vi är här för att guida dig genom.

Castel del Monte är ett äktenskap mellan matematik och skönhet

Su Nuraxi di Barumini
Under bronsåldern, med början omkring 1600-1700 f.Kr., började ön Sardinien fyllas av stenbyggnader som kallas nuraghe. Dessa byggnader, som kan ha fungerat som bostäder, försvarsanläggningar, elitbostäder eller till och med ritualbyggnader, är unika för Sardinien.
Det finns över 7.000 nuraghe på Sardinien, men det bäst bevarade komplexet, där man verkligen kan förstå deras majestät och underverk, finns vid Su Nuraxi, Barumini, i mitten av ön. Här kan du se ett enormt komplex av nuraghe, grupperade runt det centrala tornet, ursprungligen 18 meter högt, som var bebott från sin tillkomst ca 1600 f.Kr. ända fram till 1000-talet e.Kr. Även om Su Nuraxi inte är lika välkänt som några av Italiens andra antika skatter, är det en av de mest imponerande och unika platserna som landet har att erbjuda.

Su Nuraxi är den bästa platsen för att uppleva Sardiniens unika förhistoriska underverk

Castel del Monte
Castel del Monte är ett ovanligt medeltida mästerverk, ett slott som har sin unika arkitektur att tacka för en mans speciella intresseområden: Fredrik II Hohenstaufen, den tysk-romerske kejsaren. Slottet, som ligger på toppen av en isolerad kulle i Puglia, är en perfekt åttkantig byggnad som uppfördes 1240. Till skillnad från de flesta samtida slott hade Castel del Monte ingen defensiv funktion, utan vallgrav, pilgravar eller andra militära funktioner. Faktum är att dess syfte är okänt än i dag. Däremot är det ett matematiskt, arkitektoniskt och kulturellt vackert verk. Förutom sin åttkantiga form har den åttkantiga torn och åtta rum per våning, möjligen på grund av en tro på de gudomliga associationerna till talet åtta. I sin arkitektur, utsmyckning och teknik (den har hydraulik för att möjliggöra bad enligt arabiska seder) kombinerar den nordeuropeiska, klassiska och österländska stilar, idéer och traditioner, vilket återspeglar Fredericks breda spektrum av intressen.

Valcamonica har några av världens bäst bevarade förhistoriska klippkonstverk

Hällristningarna i Valcamonica
Det finns inte många platser där du kan se direkt på 10 000 år av mänskligt liv, men det är precis vad du hittar i Valcamonica. Det är inte bara Italiens första UNESCO-världsarv (listades första gången 1979), utan även världens största samling av förhistoriska hällristningar. Valcamonica (eller Valle Camonica) ligger på Lombardiets slätter och består av tusentals inristade hällristningar som är utspridda över hela dalen. När du vandrar längs klippväggarna ser du bilder av människor, djur, jakt, magi och jordbruk - vid samma tid som jordbruket uppfanns - liksom seder och kultritualer, stridsvagnar och krigföring.
Det är ett fönster in i livet för vanliga människor som levde, älskade, dyrkade och dog där du står, för tusentals år sedan. Scenerna låter dig se nästan i realtid hur de forntida människorna i regionen förstod sig själva och sin värld. Det är en inspirerande, magisk plats där tidsresor verkligen verkar vara möjliga.

Via Appia
Via Appia är en av världens äldsta bevarade vägar och är mer än bara ett sätt att ta sig från A till B. Den byggdes 312 f.Kr. av konsuln Appius Claudius Caecus (som den är uppkallad efter) och förlängdes under de följande 700 åren till sin slutliga längd på mer än 800 kilometer (500 meter) och var ursprungligen en strategisk väg för militära erövringar men växte till en viktig handelsväg. Den användes inte bara av Julius Caesar för att genomföra militära kampanjer, utan det var också här som Spartacus avrättades efter sitt misslyckade slavuppror. Den har fortsatt att vara kulturellt viktig genom århundradena, som ett sätt att sprida kristendomen under tidig medeltid och som en viktig del av Grand Tour på 1600- och 1700-talen. Du kan fortfarande gå eller cykla längs detta underverk av forntida ingenjörskonst, men det leder dig också förbi fantastiska sevärdheter, inklusive akvedukter, katakomber och kejsar Maxentius villa.

Via Appia är mycket mer än bara en väg; det är en pulsåder genom hjärtat av det antika Rom

Villa d'Este är en oas av renässansens skönhet

Villa Adriana och Villa d'Este, Tivoli

I staden Tivoli finns två villor, som ligger cirka 6,4 kilometer och 1 300 år från varandra, och som visar upp två av Italiens största arkitektoniska epoker: Det antika Rom och renässansen. Den första, Villa Adriana (Hadrianus Villa), byggdes av kejsar Hadrianus på 200-talet e.Kr. som en tillflyktsort från Rom. Han tänkte sig den som en "idealstad" som kombinerade arkitekturen i Grekland, Rom och Egypten i ett och samma komplex. Med 30 byggnader i olika antika stilar är det en unik och fascinerande blandning av kulturer och en inblick i Roms makt när den var som störst.
En kort bit norrut ligger Villa d'Este, ett palats och en trädgård som byggdes på 1500-talet för kardinal Ippolito II d'Este av Ferrara, guvernören i Tivoli. Det är ett av de största mästerverken inom italiensk renässansarkitektur och trädgårdsdesign, som innehöll terrasserade fontäner och prydnadsbassänger och hade ett stort inflytande på prydnadsträdgårdar i hela Europa.

Trulli i Alberobello
I den södra regionen Puglia finns en stad som verkar vara hämtad direkt ur en saga: Alberobello. Den här lilla staden är känd för sina trulli: små torra stenbyggnader med koniska tak som är byggda av den lokala kalkstenen. De användes ursprungligen i det här området eftersom de var lätta att bygga och riva - användbara när man av skatteskäl ville låtsas att staden inte fanns - och har använts sedan 1300-talet. Byggnadernas karakteristiska koniska tak brukar dölja ett kupolformat tak och de tjocka väggarna, som behövs eftersom det inte finns något murbruk, hjälper till att reglera den inre temperaturen. På taken finns ofta mytologiska eller religiösa bilder i vit aska och högst upp på nästan varje trullo finns en liten dekorativ spira som traditionellt ska avvärja ondska, men som också är en möjlighet att visa upp sig. Mer skickliga byggare lägger till mer avancerade dekorationer.

Langobarderna lämnade ett stort arv efter sig i den italienska kulturen

Longobardernas
Platser för makt
Longobarderna, eller langobarderna, kom till Italien på 600- och 800-talen, styrde över stora delar av landet och inledde övergången från antiken till medeltiden. De utvecklade sin egen särpräglade kultur, med en blandning av det antika romerska arvet, kristen andlighet, bysantinskt inflytande och germansk kultur, och lämnade ett outplånligt avtryck i Italiens kultur, språk och landskap. The Places of Power är sju grupper av byggnader, bland annat kyrkor, fästningar och kloster, som representerar de mest anmärkningsvärda prestationerna under denna epok i Italiens historia. Genom att följa UNESCO:s rutt kommer du att ta dig över hela landet, med stora höjdpunkter som San Salvatore-kyrkan i Brescia, komplexet vid Castelseprio, en senromersk befästning som anpassades och återanvändes av langobarderna, och Tempietto del Clitunno, en helgedom i korintisk stil som inspirerade senare renässansmästare.

Trulli är en typ av byggnad som bara finns i regionen runt Puglia

Orto Botanico, Padua
Den botaniska trädgården i Padua kombinerar skönhet, kultur och historia på ett perfekt sätt och är en av landets verkligt underskattade pärlor. Den öppnades 1545 och är inte bara den äldsta botaniska trädgården i Italien, utan även världens första. Den representerar den botaniska vetenskapens födelse och är aktiv inom forskning än idag. Trädgården har fortfarande kvar sin ursprungliga layout, med en central cirkulär tomt som symboliserar jorden, omgiven av en ring av vatten som representerar havet. I dess herbarium i världsklass finns över 6.000 växtarter, inklusive några sällsynta exemplar som har odlats där under århundradena. Det är, som dess renässansursprung kan antyda, också en fantastiskt utsmyckad plats, med prydnadsstatyer och intrikata dekorativa järnarbeten överallt. Sist men inte minst finns här också ett av världens viktigaste botaniska bibliotek med över 50.000 volymer av historisk och bibliografisk betydelse.

Orto Botanica i Padua är världens första botaniska trädgård

Freskerna i Scrovegni-kapellet är Giottos mästerverk

Fresko-cyklerna i Padua
Inom den muromgärdade staden Padua finns åtta byggnadskomplex dekorerade med frescocykler som inte bara sträcker sig över 1300-talet utan också förändrade den italienska renässanskonsten. Byggnaderna är indelade i fyra sektioner, men den mest framstående är utan tvekan Scrovegni-kapellet. Kapellets väggar, som anses vara den tidiga renässanskonstnären Giottos mästerverk, är täckta av fresker som skildrar Jesus och Jungfru Marias liv. Resten av cyklerna finns på väggarna i religiösa och världsliga byggnader, bland annat Palazzo della Ragione och S:t Antoniusbasilikan, och är alla mästerverk. Även om de är utförda av olika konstnärer under ett århundrade, har de en enhetlig stil och introducerar nya tekniker i konsthistorien, från ett nytt sätt att skildra allegoriska berättelser till experiment med perspektiv baserat på nya framsteg inom optikvetenskapen.

[frescacyklerna i padua] förändrade den italienska renässanskonsten

Palazzo Angelo Giovanni Spinola är ett av de 42 Palazzi dei Rolli i Genua

Genuas Palazzi dei Rolli och Strada Nuova

Det kan ta dig mer än en dag att ta dig runt hela palatsområdet som utgör världsarvet Palazzi dei Rolli, eftersom det omfattar 42 palats! Vissa är dock fortfarande bebodda, vilket innebär att listan med alternativ inte är alltför överväldigande. Palatsen skapades på 1500- och 1600-talet när Genua nådde toppen av sin ekonomiska och sjöfartsmässiga makt. I takt med att stadens rikedom ökade började aristokraterna bygga ett nytt distrikt med byggnader som skulle spegla deras makt, i det område som kallas Strade Nuove ("nya gator"). Tre av palatsen utgör nu museerna i Strada Nuova, medan ett fjärde huserar Nationalgalleriet i Palazzo Spinola di Pellicceria. Dessa är de bästa palazzi att besöka för att beundra renässans- och barockarkitekturen i distriktet, stadens konstnärliga arv och lära sig mer om dess fascinerande historia.

TILLVERKAD I ITALIEN

Hantverk, kultur och kultiverat självuttryck - upptäck det italienska modets tidlösa dragningskraft

ORD GRANT FORD

Ledan långt före Milanos front row och globala modeveckor var Italien ett land där kläderna hade betydelse - för status, konstnärskap och kulturell stolthet. Genom århundradena har utseendet alltid varit viktigt här, inte på grund av fåfänga utan på grund av något djupare - en medfödd vördnad för skönhet och personlig stil.
GRUNDEN FÖR STIL
Det finns något instinktivt över det italienska modet - ett sätt att vara som känns både avsiktligt och enkelt. Det handlar inte bara om skräddarsydda kläder eller accessoarer, utan om hur människor bär sig åt och rör sig i världen. Dessa rötter går djupt.
Under renässansen blev Florens ett kraftcentrum för textilproduktion och exporterade fin ull och siden över hela Europa. Venetianska hovmän bländade i brokad och sammet, medan sumptuary lagar dikterade vad medborgarna kunde bära baserat på status. Skräddarskråna blomstrade och aristokratiska familjer använde mode för att visa makt, smak och inflytande. Kläder var inte bara personliga, de var också politiska.
När Katarina de' Medici lämnade Florens för att gifta in sig i den franska kungafamiljen 1533 tog hon med sig mer än en hemgift - hon tog med sig italiensk stil. Från korsett till parfym, hennes smak hjälpte till att forma utseendet på det franska hovet, och i förlängningen, det europeiska modet självt. Italien följde inte trender, utan skapade dem.
Denna fusion av hantverk, identitet och regional stolthet lade grunden till vad som skulle bli en nationell instinkt: att klä sig inte bara bra, utan med mening - ett arv som fortfarande formar landet idag.
HUSEN SOM
BYGGDE EN INDUSTRI
Italienskt mode, liksom dess mat eller film, blev globalt magnetiskt under efterkrigstiden. År 1951 var Florens värd för Italiens första modevisning som riktade sig till internationella köpare. Det fungerade. Världen började uppmärksamma det.
Snart blev namn som Gucci och Ferragamo synonyma med elegans. Prada började som en lädervaruaffär i Milano 1913, men under Miuccia Prada i slutet av 1900-talet förvandlades det till ett intellektuellt kraftcentrum. Valentino definierade romantik på röda mattan, Fendi omdefinierade päls och handväskor och Armani tänkte nytt kring kostymer. Versace, med sina orädda tryck och djärva sensualitet, blev en förkortning för självförtroende. Dessa ikoniska varumärken fortsätter att sätta standarden.
Och så har vi Bulgari: Italiens kronjuvel, så att säga. Med rötter i den klassiska grekiska och romerska konsten har Bulgari länge kombinerat djärvhet och karaktär med oklanderligt hantverk. Den ikoniska Serpenti-kollektionen och de ädelstensrika höga smyckena har prytt alla från Elizabeth Taylor till Zendaya. Bulgari är en mästarklass i äkta glamour och fortsätter att förena arv med moderna uttryck och suddar ofta ut gränserna mellan mode och konst.
Var och en av dessa varumärken hade (och har fortfarande) en distinkt röst och estetik, liksom en viss italienskhet: oklanderlig konstruktion, exceptionella material, en påtaglig koppling till arv och historia.
Under 1980- och 1990-talen blev Milano modevärldens bultande hjärta med visningar som hölls vartannat år och som konkurrerade med Paris och New York. I dag är Milanos modevecka fortfarande en viktig mötesplats för designers och drömmare - där gatustilen sprider sig till catwalken och det förflutna möter framtiden.
Även i den digitala eran har de italienska modehusen behållit sin dragningskraft genom att omfamna det nya på sina egna sätt. De bästa av dem - Bottega Veneta, Miu Miu, Prada, Moncler - har anpassat sig till ett modernt visuellt språk som präglas av transparens, mångfacetterat berättande och gemenskap. Glimtar bakom kulisserna, kurerat innehåll och till och med ögonblick som kan bli memes är alla en del av den moderna lyxens playbook.
Men kärnan är fortfarande produkten: vackert tillverkad, djupt genomtänkt, obestridligen italiensk.
ARV I VARJE STYGN
Den italienska stilen är beständig. Inte bara i själva plaggen - även om många är byggda för att hålla livet ut - utan i filosofin bakom dem. Här är stilen aldrig förhastad. Den studeras, förs vidare och känns djupt. Den är resultatet av många händer och många epokgörande ögonblick.
Över hela landet är hantverket fortfarande ett slags tyst arv. Skräddare, skomakare, juvelerare och läderhantverkare fortsätter att skapa, inte av plikt utan av instinkt - en förståelse för att omsorg, detaljer och disciplin aldrig blir omodernt. I en värld som ofta hyllar det nya finner Italien fortfarande skönhet i upprepning och i att göra saker bra.
Det är detta som gör det italienska modet till mer än en industri, det är en levande släkt. Varje stygn bär på ett budskap och varje plagg innehåller något från det förflutna som kan bäras in i framtiden.
Det känns lämpligt att avsluta med en italiensk fras som förkroppsligar mycket av det som sagts här. La bella figura betyder bokstavligen "vacker figur", men denna översättning börjar bara avslöja dess bredare sociala sammanhang. För italienarna innebär det att man alltid ska visa sig från sin bästa sida - och inte bara genom sin klädsel. Etikett, grooming, kroppsspråk, personliga detaljer - ett sätt att navigera i livet på ett elegant sätt. Något som vi alla kan ta lite av.

En modell bär italienskt mode i Italien i juli 1951

Giorgio Armanis modevisning vid Milanos modevecka 2026

Smycken i en Bulgari-butik

Stilikonerna Luca Rubinacci, Lino Ieluzzi och Alessandro Squarzi demonstrerar italiensk stil

I en värld som ofta hyllar det nya finner Italien fortfarande skönhet i upprepning, ritualer och att göra saker på rätt sätt

KLIV IN I LA PASSEGGIATA

Hur italienarna gjorde kvällspromenaden till en värdefull ritual med stil och symbolik

La passeggiata är en långvarig italiensk tradition - en tidig kvällspromenad som vanligtvis tas genom stadens huvudgata eller piazza, strax före eller efter middagen. Det är mer än bara en promenad, det är en social ritual som går tillbaka till renässansens Italien då adeln paraderade på stadens torg i sina finaste kläder - ett sätt att visa sin rikedom och status. Tack och lov har denna procession utvecklats till att bli något mycket mer meningsfullt. Det handlar om att synas och se bra ut, men det handlar också om gemenskap, samhörighet och regional stolthet.
Som med alla saker som rör nationell kultur och dess koder finns det geografiska skillnader för passeggiatavilket återspeglar Italiens rika väv och styrkan i identiteten inom varje region. I Florens finns det till exempel en mer formell, elegant och historisk känsla, medan det i en stad som Neapel finns livlighet, själ och en känsla av firande.
Det finns ett citat från den berömda designern Marc Jacobs som känns särskilt passande: "Livet är ett mode nu; världen är din landningsbana".
Från Rom till Milano, Taormina till Turin, klär sig lokalbefolkningen med avsikt och kombinerar enkelt och smidigt med precision. På detta sätt är passeggiata förkroppsligar la bella figura. Det speglar hur mode i Italien existerar långt bortom catwalks och showrooms. Det levs och bärs dagligen, inte bara konsumeras. I passeggiataser du det tänkesättet i aktion - mode inte som prestanda, utan som tyst stolthet och kulturell identitet.
Det är mer än en tradition, det är en mild påminnelse om att bra stil inte alltid behöver ett tillfälle.

Musik & Italien

En berättelse om
Uppfinning

Från Paganini till Pavarotti, från pianofortes till Pausini - Italien har varit ett eldorado för allt som har med musik att göra

ORD james grimshaw

Titaliens historia är på så många sätt en historia om uppfinningar. På andra ställen på dessa sidor har du läst om de stora framsteg som gjorts inom konst, mat, arkitektur och ingenjörskonst, om lysande hjärnor och deras unika hängivenheter och om ödmjuka upptäckter som lett till globala fenomen.
Historien om Italiens musik är ungefär densamma. Det är en historia om stråkar och sopraner, om visionärer, excentriker och entusiaster som lägger tegelstenar i den moderna civilisationens smältdegel. Var ska man börja?!
En halvö med pionjäranda
Italiens historia av musikaliska innovationer och uttryck börjar tidigt, men några av dess mest instrumentala uppfinningar var just instrument. Orkestrar skulle helt enkelt inte låta likadant utan den medelhavsbetonade utvecklingen av flera fyrsträngade grundpelare - violin, viola, cello och kontrabas.
Stråkinstrument som dessa hade funnits i varierande former i århundraden tidigare, men det var först i början av 1500-talet som våra välbekanta vänner med f-hål skulle få sina omedelbart igenkännliga former och förändra den kommande musikens form. Två århundraden senare skulle dock den italienske uppfinnaren och instrumentmakaren Bartolomeo Cristofori tillföra musikvärlden något helt annat och mer grundläggande.
Cristofori anlitades av prins Ferdinando de Medici i slutet av 1600-talet, till synes för att underhålla hans breda samling av musikinstrument som hade samlats in från när och fjärran. Det var under denna tid på Medici-godset i Florens som Cristofori skapade ett nytt instrument, som skulle komma att bli vår tids viktigaste musikinstrument: pianot.
Tangentbordsinstrument som cembalon hade visserligen funnits ett tag innan Cristofori kom, men de var begränsade i sin dynamiska förmåga. Namnet "piano" kommer från pianofortesom i sin tur är en kombination av en tidig beskrivning av pianots unika förmåga: att ljuda toner dynamiskt från piano (mjukt) till forte (högt).
Att spela klassikerna
Instrument är bara katalysatorn för musikaliska uppfinningar - och Italiens musikaliska uppfinningar är, föga förvånande, enorma. Den kanske mest betydelsefulla av dessa kommer från Jacopo Peri, en florentinsk sångare från slutet av 1500-talet. Han förkroppsligade renässanstiden med kompositioner som återknöt till den grekiska berättarkonstens heliga mark. Dessa tidiga verk placerade tragiska berättelser i händerna på solosångare som framförde dem över en blygsam ensemble av tidiga orkesterinstrument - och därmed föddes det vi känner som opera.
Sedan dess har opera blivit en helt egen konstform och dessutom en kulturell symbol av titanformat. Dess traditioner, kännetecken och metoder har inte bara upprätthållits, utan också delats med en allt större publik av moderna operas tungviktare som Luciano Pavarotti och Cecilia Bartoli. Men denna bombastiska nutida form förverkligades först med tiden, och tack vare stråksektionen, pianot och tryckpressens utbredning. Det som vi idag uppfattar som "klassisk" musik är i själva verket en historia som sträcker sig över århundraden - med början i barocken och sedan Claudio Monteverdis banbrytande kompositionsarbete.
Vivaldi följde efter och slussarna öppnades till 1700-talets klassiska era, med all dess symfoniska skönhet och dess motsvarande liderlighet. Niccolo Paganini var på samma gång en virtuos violinist och en underbar libertin, som tack och lov är mer ihågkommen för sitt främjande av violinkonsten än för sina råa slapstick-kompositioner.
Snart följde den romantiska eran och den svävande rikedomen hos en full operaarkester. För denna dekadens kan vi tacka Giuseppe Verdi och hans berömda opera La Traviataoch sedan Giacomo Puccini efter honom. Italiens påverkan på den klassiska musiken är minst sagt totemisk.
radiostjärna
Men när slutet av 1800-talet närmade sig inleddes också en ny epok inom musiken - via en driftig italiensk uppfinnare vid namn Guglielmo Marconi, som gjorde stora framsteg inom trådlös kommunikation över långa avstånd. Dessa upptäckter ledde i slutändan till en av de mest betydelsefulla uppfinningarna i musikhistorien: radion.
Den plötsliga och globala distributionen av inspelad musik skapade en aldrig tidigare skådad smältdegel av sammankopplad kreativ inspiration. Medan USA och Storbritannien ledde utvecklingen med tidig popmusik, lyssnade Italien i mitten av 1900-talet definitivt.
Man kan dock lugnt säga att italienska musiker gjorde mycket mer än att återge status quo för populärmusik från andra länder - mest känt är den elektroniska musikens framväxt under 1970- och 1980-talen. Italienska tillverkare som Farfisa och Bontempi demokratiserade tillgången till den västerländska popens verktyg, vilket ledde till en uppblomstring av hemmagjord electronica som fick sin egen distinkta identitet. Välkommen till Italo disco!
Det är lite ironiskt att Italo disco-genren utvecklades ur framgångarna för disco och electronica på andra håll i Europa, eftersom disco var banbrytande för en av Italiens egna: Giorgio Moroder. Denna discogudfader är ansvarig för några av historiens mest kända poplåtar, från Donna Summers discokatalog till Blondie, Bowie, Berlin och vidare. På så sätt är historien om Italiens musik verkligen en global historia - innan vi ens tänker på den globala påverkan som moderna italienska röster har.
Andrea Bocelli, till exempel, är en av de mest internationellt erkända tenorrösterna på den klassiska scenen. Samtidigt har Eros Ramazzotti och Laura Pausini, som slog igenom med popsång på 90-talet, båda hittat sin egen globala publik. Särskilt Pausini, med hitsingeln "La Solitudine" från 1993, visade att italienska röster och det italienska språket var lika kapabla att påverka internationella topplistor som amerikansk rock-n-roll var på de italienska radiovågorna på 1950-talet - vilket slöt cirkeln i en århundraden lång historia av musikaliska uppfinningar och inspiration.
Naturligtvis har vi här knappt skrapat på ytan av Italiens outsägligt djupa förhållande till musik. Från de otaliga italienska kompositörer som fortsätter att definiera formen till de blomstrande oberoende musikscenerna som bubblar upp i varje italiensk stad, är Italiens uppfinningshistoria långt ifrån avslutad.

Denna målning av Michelangelo (Anselmi, Apollon och Marsyas), är en av de tidigaste avbildningarna av violinen i italiensk konst

Detta piano är ett av de enda bevarade verken av Bartolomeo Cristofori - och ett av de första pianon som någonsin tillverkats

Noterat i vederbörlig ordning

Italiens musikaliska uppfinningar var långt mer än instrumentala..

Italiens grundläggande förmåga att uppfinna går längre tillbaka än du kanske förväntar dig. Faktum är att den går ända tillbaka till den skrivna musikens begynnelse i väst. Notskrift - den moderna västerländska standarden för skriven musik - är resultatet av några gedigna innovationer från 1000-talet av den medeltida klostermusikern Guido D'Arezzo, som försökte göra det lättare för sångare att lära sig och framföra körstycken.
Guido nöjde sig inte heller med notskrift; han var pionjär inom solfege, "do-re-mi"-metoden för att förstå sin plats i en musikalisk skala. Dessa uppfinningar har sedan dess upprepats och förbättrats avsevärt, men utan en framåtblickande teologs driftiga insatser skulle den globala musikaliska innovationstakten mycket väl ha kunnat sättas tillbaka med århundraden. Tack, Guido!

Italiens musikhistoria är en historia om stråkar och sopraner, om Marconi och Moroder

Giorgio Moroder, även känd som The Godfather of Disco, härskar över sitt globala herravälde av groovy pop

En ung Luciano Pavarotti, berömd operatenor, uppträder 1987 i en uppsättning av Verdis La Traviata

För de flesta älskare av modern film har Italien en mycket speciell plats i deras hjärtan. Det är ett djupt stämningsfullt land som erbjuder en uppfriskande avvikelse från mainstream-filmer och som har haft ett djupt inflytande på globalt filmskapande och kultur, med betydande inspiration från landets djupa litteratur- och teatertraditioner.
FORMATIVA ÅR
År 1895 fick Filoteo Alberini patent på Kinetografen, en apparat för att skapa, trycka och projicera rörliga bilder - vilket allmänt anses vara början på den italienska filmen. Ett år senare, den 13 mars 1896, hölls landets första filmvisning i Rom med hjälp av Lumière Cinématographe.
Detta ögonblick blev startskottet för inhemsk filmskapande, inte bara som konst, utan som storslagen underhållning. År 1905 hade Alberini regisserat Intagningen av Romoch på 1910-talet hade episka filmer som Cabiria (1914) nådde publiken utanför Italien.
När stumfilmen ersattes av talfilm i slutet av 1920-talet utvecklades den italienska filmen i samma takt och fick en egen röst och vision. År 1932 hade filmfestivalen i Venedig etablerats, vilket bekräftade landets plats på världsscenen.
Under fascismen på 1930-talet blev filmen ett propagandainstrument, men fick också betydande statligt stöd. När Cinecittà lanserades 1937 var det Mussolinis svar på Hollywood - en toppmodern studio som producerade glänsande, eskapistiska telefoni bianchi (vita telefonfilmer). Dessa visades i städer och på landsbygden, ofta via statligt drivna mobila biografer, tills krigsutbrottet satte punkt för denna era.
DEN ITALIENSKA FILMENS GULDÅLDER ITALIENSK CINEMA
I kölvattnet av kriget och åren som följde återuppbyggdes Italien på så många sätt. Det fanns nu ett nytt sammanhang för vad berättelser om Italien och italienare kunde betyda. In kommer den italienska neorealismen och auteurens framväxt.
Regissörer som Luciano Visconti, Vittoria De Sica och Roberto Rossellini strävade efter att skildra de verkliga människorna, platserna och fattigdomen i sitt hemland efter krigets umbäranden - något som tidigare inte hade förekommit på vita duken. Filmer som t.ex Rom, den öppna staden (1945), Cykeltjuvarna (1948) och La Terra Trema (1948) förändrade konstformen med sin cinematografi, socialrealism och icke-traditionella inställning till filmskapande och påverkade enormt viktiga rörelser som den franska nya vågen och modern oberoende film.
AUTEURENS UPPGÅNG
På 1960-talet hade Italien blivit ett kraftcentrum för filmisk innovation, under ledning av visionära regissörer som Federico Fellini och Michelangelo Antonioni. Fellini, som influerats av den Nobelprisbelönade dramatikern Luigi Pirandello, förde in surrealismen i mainstreamfilmen och blandade fantasi och realism i ikoniska verk som La Dolce Vita (1960) - som myntade begreppet "paparazzi" - och 8½ (1963), båda hyllade bland de bästa filmer som någonsin gjorts.
Under tiden omformade Antonioni arthouse-filmen med sin "trilogi om moderniteten och dess missnöje" - L'Avventura (1960), La Notte (1961) och L'Eclisse (1963) - innan han tog steget in på den internationella scenen med Blow-Up (1966), en psykologisk thriller som utspelar sig i sextiotalets London. Precis som Fellini hämtade Antonioni inspiration från litteraturen, särskilt från Italo Svevo, en pionjär inom den psykologiska romanen, och berikade sina filmer med intellektuellt djup och stilistisk djärvhet.
Detta var en banbrytande tid för den italienska genrefilmen och dess filmskapare. Till de mest tidlösa och stilistiska bidragen hörde Sergio Leones spaghettiwesterns, vars särpräglade landskap, ton och Ennio Morricones filmmusik fortsätter att lämna ett bestående avtryck i populärkulturen.
PRÖVNINGAR och TUMPHS
Med en nedgång i inhemska och internationella framgångar från slutet av 1970-talet och en bra bit in på 1980-talet stod den italienska filmindustrin inför en kris med flera orsaker. Brist på finansiering och teknik, Hollywoods dominans och en utspädning av den nationella karaktären har tillskrivits nedgången.
Denna marginalisering av italiensk nationell film, begränsning av cirkulationen och ett tekniskt glapp jämfört med mer välfinansierade länder är frågor som har fortsatt att dominera samtalet i Italien, trots några mycket framstående framgångar på vägen. Cinema Paradiso (1988) - vinnare av 25 priser världen över, inklusive Oscar för bästa utländska film vid Oscarsgalan 1990 - är ett sådant exempel: ett nostalgiskt åldersdrama från regissören Giuseppe Tornatore. Så är också Il Postino (1994) och Livet är vackert (1997) - som båda fick internationellt erkännande, priser och var en stark påminnelse om Italiens filmskapande ursprung och kreativa anda.
Och så finns det förstås Gudfadern trilogin, från den amerikanske regissören Francis Ford Coppola, som nästan inte behöver någon introduktion. Han är son till andra generationens invandrare och hans våldsamma berättelse om maffian, familjen och den italiensk-amerikanska kulturen anses allmänt vara en av de bästa genom tiderna.
EN NY GENERATION
När 2000-talet övergick i 2010-talet och framåt gjorde övergången till den digitala tidsåldern att världen kändes mer tillgänglig. Med det följde en förnyad uppskattning för den italienska filmkulturen. Dolda pärlor, klassiska mästerverk och nya djärva röster hittade plötsligt en ny publik på sociala plattformar och senare på streamingtjänster. Italiens rika arv av stil, historieberättande och slående landskap hyllades återigen på global nivå.
Detta återuppvaknande ledde till en ny våg av filmskapare som omdefinierade den italienska identiteten för en samtida publik. Paolo Sorrentinos Den stora skönheten (2013) är ett modernt eko av Fellini, med en blandning av satirisk skärpa och storslagna, operaliknande bilder som är hans signum. Alice Rohrwacher, med La Chimera (2023) ett lyriskt, fabelliknande verk som blandar neorealism med underverk och utforskar teman som familj, gemenskap och tro genom en utpräglat kvinnlig lins.
Luca Guadagnino har förenat italienskt konstnärskap med Hollywoods räckvidd och levererat känslomässigt laddade filmer som Ett större stänk (2015), Call Me by Your Name (2017), Utmanare (2024) och Queer (2024). Hans arbete suddar ut gränser och genrer samtidigt som det är grundat i en unik italiensk känsla.
Historia, passion, framgång, misslyckande - det är omöjligt att fånga denna enorma filmiska resa på bara dessa sidor, men vi hoppas att det har gett dig en smak för vidare utforskning av italiensk celluloid. Buona fortuna!

NARRATING  EN NATION

Från visningar i byn till global hyllning - upptäck den italienska filmens uppgång, rytm och bestående kulturella arv

Skådespelarna Marcello Mastroianni och Anita Ekberg i La Dolce Vita, 1960

På 1960-taletshade Italien blivit ett kraftcentrum för filmisk innovation, ledd av visionära regissörer

Rom, april 1937. Italiens dåvarande premiärminister Benito Mussolini inviger Cinecittà-studiorna

Utmanare regissören Luca Guadagnino med skådespelarna Mike Faist, Josh O'Connor och Zendaya

LITTERÄRA RÖTTER: HUR ITALIEN FORMADE
DE HISTORIER VI BERÄTTAR

Italien har länge varit ett land av inspiration, inte bara för filmskapare utan för författare, poeter och dramatiker över hela världen

För William Shakespeare var Italien mer än bara en miljö - det var en plats för passion, politik och poesi. Av hans 38 pjäser utspelar sig mer än en tredjedel i Italien, från Romeo och Julias kärlekspar i Verona till Othellos svek och intriger i Venedig. Den italienska kulturen gav Shakespeare den perfekta scenen för att utforska universella teman - kärlek, ambition, svartsjuka - som alla utspelar sig mot rika och stämningsfulla bakgrunder.
Århundraden innan Shakespeare började skriva hade Italien redan börjat forma den västerländska litterära kanon. Dante Alighieris Gudomliga komedinsom skrevs i början av 1300-talet, förändrade litteraturens gång. Hans skiktade vision av livet efter detta, full av moraliskt djup och poesi, fortsätter att eka genom berättandet i alla medier.
Från Dante till Pirandello, Machiavelli till Svevo har Italien alltid varit mer än en plats. Det är en kreativ kraft vars inflytande sträcker sig långt bortom det skrivna ordet.
Det arvet och inflytandet inom konsten fortsätter än idag. Elena Ferrantes Neapolitanska romaner fängslade den globala publiken och ledde till en filmatisering 2021 av Den förlorade dottern (2006), som hade premiär på den 78:e filmfestivalen i Venedig. Roberto Savianos Gomorrah (2006) tar upp djupare sociala frågor Gomorra (2006) avslöjade den organiserade brottslighetens realiteter och fortsatte att inspirera både en film och en TV-serie.
Italiens berättelser består eftersom de bygger på århundraden av sanning, skönhet och obönhörlig ärlighet - samma kvaliteter som fortsätter att definiera landets film.

IKONER PÅ HJUL

Oavsett om det är för banan, den stora resan eller den dagliga pendlingen, förkroppsligar dessa italienska ikoner sin nations tro på att körning ska röra själen lika mycket som den rör kroppen...

ord natalie denton

Fromarrikets livliga gator till Portofinos motorvägar längs kusten - Italiens främsta biltillverkare och mästerverk hyllas inte bara för sin distinkta, ofta flamboyanta design som sätter skönhet och känsla i centrum för ingenjörskonsten, utan också för sin oöverträffade förmåga att förena lyx, omsorgsfullt hantverk och känsla för detaljer med en passion för prestanda. För italienarna är bilar mer än bara transportmedel - de är kulturella ikoner, uttryck för nationell stolthet och rörliga konstverk. Så från vrålet från Formel 1-motorerna på Monza till det surrande brummandet från Vespor på solbelysta piazzor - Italiens motorarv hyllar fart, stil och själ och visar inga tecken på att sakta ner.

FIAT
Fiat, som står för Fabbrica Italiana Automobili Torino, grundades 1899 i Turin av Giovanni Agnelli, och från och med den första bilen, 3 1/2 HP, blev märket snabbt Italiens dominerande biltillverkare. På 1920-talet uppskattade man att Fiat kontrollerade 80 procent av den inhemska marknaden och 1923 öppnade man sin numera ikoniska Lingotto-fabrik, ett femvåningars underverk där nybyggda Fiater fortfarande körs rakt ut på en oval bana på taket för höghastighetstester. Efterkrigstidens ikoner som Fiat 500 och Fiat 600 gjorde stilfull bilism överkomlig, medan den rallyvinnande 131 Abarth och lyxiga samarbeten, som den Ferrari-motordrivna Dino, visade på dess mångsidighet, medan älskade klassiker som Panda och 124 Spider cementerar Fiats arv som en sann italiensk ikon. För att ta reda på mer, ta en tur till Turins Museo Nazionale dell'Automobile.

Även om fiat betyder "låt det vara" på latin, står det i själva verket för Fabbrica Italiana Automobili Torino

Fiat 500 (Nuova 500)

1 	Den var liten, lätt och smidig och perfekt för att slingra sig fram på smala kullerstensgator, parkera på trånga piazzor och susa fram längs kusten.

2	Den lanserades under Italiens efterkrigsboom och förkroppsligade förkroppsligade 50-60-talets stil och optimism och blev en chic, sorglös symbol för la dolce vita.

3	Originalmodellen introducerades 1957 och inspirerade inspirerade till en förnyelse 2007, som fick mer än 40 stora utmärkelser för fordonsdesign.

Maserati
Maserati var inte resultatet av en mans vision, utan fyra, och grundades i Bologna 1914 av bröderna Maserati: Alfieri, Bindo, Ettore och Ernesto, medan deras bror Mario designade det berömda treuddiga emblemet som en hyllning till stadens Neptunus fontän i staden. Deras första tävlingsbil, Tipo 26, gjorde debut i det tuffa uthållighetsloppet Targa Florio på Sicilien 1926, vann sin klass och satte Maserati på motorsportkartan. År 1940 flyttade företaget sin fabrik till Modena och övergick från att bygga rena tävlingsbilar till att tillverka eleganta grand tourers som 3500 GT, Ghibli och Quattroporte. Företaget hade dock fortfarande framgångar inom racing, framför allt 1957 när den argentinske föraren Juan Manuel Fangio tog hem världsmästerskapet i Formel 1 i den legendariska Maserati 250F. Även om turer i Modena fortfarande äger rum är varumärket nu en del av Stellantis, som satsar på elektrifiering med sina Folgore-modeller.

Alfa Romeo
Företaget döptes ursprungligen till A.L.F.A. (Anonima Lombarda Fabbrica Automobili) av en grupp investerare under ledning av aristokraten Ugo Stella 1910, men fick inte det namn som har hållit i sig i över ett sekel förrän 1915, då ingenjören och entreprenören Nicola Romeo tog över och gjorde det till sitt eget genom att döpa om det till Alfa Romeo. År 1920 markerade Torpedo 20-30 hk en ny era, medan den sportigare ES-versionen signalerade Alfa Romeos väg till racingglans vid Targa Florio, Mille Miglia och Le Mans. Klassiker som 6C 1750, 8C 2900, Giulietta och Duetto Spider blandade italiensk stil med fart, medan moderna modeller som 4C och Giulia Quadrifoglio bevisar att Alfa Romeo, precis som sin biscione emblem (en krönt orm som sväljer en man), har tillverkaren fortfarande gott om bett. Idag bär SUV:ar som Stelvio och Tonale Alfa Romeos känsla in på nya marknader, medan dess historiska historia lever vidare på Alfa Romeo-museet i Arese.

Lamborghini
Som ordspråket säger: "Om du vill att något ska göras rätt, gör det själv", och det var därför Ferruccio Lamborghini, grundare av ett framgångsrikt traktortillverkningsföretag, grundade Automobili Lamborghini S.p.A. 1963 i Sant'Agata Bolognese. Ferruccio var missnöjd med komforten och förfiningen i sin Ferrari 250 GT och ville ha något som gick fort men som också kändes smidigt, så han började bygga en grand tourer som kombinerade lyx med blixtrande prestanda. Resultatet blev prototypen 350 GTV, som presenterades 1963, och som utvecklades till produktionen av 350 GT 1964. Från den banbrytande Miura till Countach, Diablo och dagens hybrid Revuelto har Lamborghini levererat djärva, dramatiska maskiner gång på gång. Nu när Audi äger Lamborghini kan fans fortfarande utforska dess oberoende historia på Museo Lamborghini i Sant'Agata Bolognese eller Museo Ferruccio Lamborghini i närheten.

Vespa
Vespa, som betyder "geting" på italienska, lanserades 1946 av Piaggio i Pontedera, Toscana, när ingenjören Corradino D'Ascanio skapade en lätt, sluten skoter för efterkrigstidens Italien. Den första Vespan på 98 cc erbjöd väderskydd, stil och praktiska egenskaper och blev startskottet för en tvåhjulsrevolution som var perfekt för att ta sig fram på trånga stadsgator. Dess berömmelse steg 1953 när Roman Holidaymed Audrey Hepburn och Gregory Peck i huvudrollerna, introducerade Vespa 125 på världsscenen, och på 1960-talet hade den blivit det ultimata mod-måste-ha. Legendariska modeller som 150 GS, 125 Primavera, PX-serien och den moderna GTS förklarar varför mer än 19 miljoner har sålts i 83 länder, medan den elektriska Vespa Elettrica för varumärket in i framtiden. Dess historia firas på Museo Piaggio i Pontedera, där scooterns utveckling och kulturella påverkan står i centrum.

Namnet Vespa myntades tack vare scooterns distinkta insektsform och den surrande motorn

Vespa 125

1 	Med en mer kraftfull kraftfullare motor än tidigare modeller var 1948 års Vespa 125 perfekt för längre stadsturer eller bekymmerslösa weekendresor till landsbygden.

2	Med sin genomgående design, och främre benskydd höll Vespa 125 förarens kläder rena och torra, vilket tilltalade den stilmedvetna målgruppen.

3	Den den världsomspännande Vespa-vågen startade i mitten av 1950-talet, med en världsomspännande tillverkningslicens som ledde till att 4 miljoner enheter såldes fram till 1970.

4	Snyggt, kurvigt karosseri och pastellfärger gav Vespa 125 ett distinkt, modernt utseende som var omedelbart igenkännbart och passade perfekt in i Italiens efterkrigstida stilrenässans.

5	Prisvärd, lätt att köra och vespa 125 kom att symbolisera frihet och nöje för en ny generation och blev lika mycket en livsstilsförklaring som ett fordon.

Ferrari 250 GTO

1 	Endast 36 Ferrari 250 GTO byggdes någonsin, och på grund av denna extrema sällsynthet, i kombination med dess legendariska racingframgångar och tidlösa design, är det en av de mest eftertraktade samlarbilarna i historien, med rekordhöga auktionspriser decennier efter sin debut. Faktum är att 2018 såldes en 1962 Ferrari 250 GTO på auktion för över 48 miljoner dollar, vilket var ett rekord vid den tidpunkten, medan privatförsäljningen sedan dess har överstigit 70 miljoner dollar.

2	Ferrari 250 GTO, byggd mellan 1962 och 1962 och 1964, var född för att tävla! Den är särskilt konstruerad för FIA Group 3 Grand Touring och vann International Championship for GT Manufacturers tre år i rad och visade sig vara oslagbar i fråga om hastighet, smidighet och prestanda på världens mest krävande banor.

3	Det var inte vem som helst som kunde köpa en 250 GTO, eftersom Enzo Ferrari själv insisterade på att personligen granska varje enskild blivande ägare och föredrog lojala kunder, erfarna racerförare och de som delade hans passion för prestanda. Denna exklusivitet fördjupade bara bilens mystik och säkerställde att Ferrari redan från början var synonymt med prestige, prestanda och en mycket lojal elit.

4	250 GTO var Ferraris främsta Cavallino Rampante (den berömda dansande hästen), inspirerad av det italienska flygaresset Francesco Baracca från första världskriget, vars personliga symbol skänktes till Enzo Ferrari av Baraccas föräldrar 1923 för att bringa lycka, och som blev det utmärkande kännetecknet för Ferraris vägbilar från 1947 och framåt.

5	Under motorhuven satt en 3,0-liters V12-motor som gav 300 hästkrafter och den hade en 5-växlad manuell växellåda. Den vägde bara 880 kg och kunde nå 280 km/h och accelerera från 0-94 km/h på cirka 5,4 sekunder, vilket var blixtsnabbt i början av 1960-talet.

6	På vita duken är Ferrari 250 GTO lika sällsynt som i verkligheten. I Vanilla Sky (2001) och Overdrive (2017) stod repliker i centrum, ett bevis på att inte ens Hollywoods magi kan trolla fram den äkta varan.

7	Med en kaross som handbyggdes av Sergio Scaglietti, Enzos favoritkarossbyggare, förfinades 250 GTO:s aerodynamiska form genom tester i vindtunneln och på banan. Den långa motorhuven, de muskulösa kurvorna och den distinkta ovala grillen skapade en bil som var vacker och brutalt effektiv.

För italienarna är bilar mer än bara transportmedel - de är kulturikoner, uttryck för nationell stolthet och rörliga konstverk

Ferrari
Man kan inte tänka på italienska bilar utan att tänka på Ferrari, och det var Enzo Ferrari som 1929 grundade Scuderia Ferrari i Modena som Alfa Romeos officiella racingteam. Ett decennium senare gick han sin egen väg och bildade Auto Avio Costruzioni och flyttade senare till Maranello efter kriget, där han 1947 debuterade märkets första bil, 125 S. Segrar i Formel 1 och uthållighetsracing cementerade dess rykte, medan modeller som 250 GTO, Testarossa, F40, Enzo och LaFerrari omdefinierade prestanda i en lyxig sportbil. Idag blandar Ferrari arv med hybridinnovation, med sitt arv som visas på Museo Ferrari i Maranello och Museo Enzo Ferrari i Modena.

Logotypen är en blinkning till veteranen från första världskriget, greve Francesco Baracca, som lät måla den på sitt stridsflygplan

bästa italienska
uppfinningar

Från termometrar och skrivmaskiner
till dagens mikrochips,
Italienska uppfinnare ligger bakom
några av de mest banbrytande uppfinningarna på planeten

ORD rebecca bradbury

Pasta och pizza är kanske två av de bästa sakerna som har kommit från Italien. Men bortom köket har landet också en rik historia av att bidra med viktiga uppfinningar till världen.
Den mest innovativa italienaren av dem alla var utan tvekan Leonardo da Vinci. Även om han är mest känd för sina konstnärliga mästerverk, avslöjar da Vincis anteckningsböcker att han också hade en fallenhet för att uppfinna. Tyvärr blev knappast något av hans koncept verklighet under hans livstid, eftersom vetenskapen inte fanns - han var helt enkelt för långt före sin tid.
Men under århundradena efter da Vincis död var många andra briljanta italienare pionjärer inom en rad olika uppfinningar som fortfarande används idag, inom allt från vetenskap och teknik till ekonomi och kommunikation.

Termometern
Termometerns ursprung kan spåras tillbaka till tre italienare, som alla arbetade vid olika tidpunkter under 1500- och 1600-talen.
Först var det den italienska mästaren inom modern vetenskap, Galileo Galilei. Han anses ha utvecklat föregångaren till termometern, termoskopet, år 1593. Även om hans nya apparat mätte värme, kunde den inte mäta temperatur eftersom den inte hade någon skala.
Omkring år 1612 löste den venetianske forskaren Santorio Santorio detta problem. Men noggrannheten i hans skala var dålig eftersom man ännu inte förstod effekterna av lufttrycket.
Tack och lov kom ett genombrott på 1650-talet när Ferdinando II de' Medici, storhertig av Toscana, skapade en konstruktion med ett förseglat glasrör fyllt med destillerat vin. Eftersom röret var förseglat påverkades instrumentet mindre av förändringar i atmosfärstrycket och gav därför mer tillförlitliga temperaturmätningar.
Även om det fortfarande fanns ett desperat behov av en allmänt accepterad skala och kvicksilver ännu inte hade börjat användas, kan Italien ändå tillskrivas äran av att ha uppfunnit termometern.

Tre italienska uppfinnare spelade en roll i termometerns uppkomst

Få människor vet att en italiensk uppfinnare spelade en viktig roll i uppfinningen av telefonen

Telefon
Tror du att Alexander Graham Bell uppfann telefonen? Tja, det är inte hela sanningen. Han patenterade visserligen apparaten 1876, men vissa bevis pekar på att han "stal" arbetet från sin labbkamrat, en italiensk uppfinnare från Florens vid namn Antonio Meucci.
Efter 15 års experimenterande med elektroterapi på Kuba flyttade Meucci 1850 till Staten Island i New York, utrustad med den bakgrundskunskap som behövdes för att börja utveckla olika elektromagnetiska telefonprototyper.
År 1871 lämnade uppfinnaren in en patentansökan för en sådan maskin, som kallades "telettrofono". Men eftersom Meucci var skuldsatt och inte kunde hitta investerare hade han inte de medel som krävdes för att omvandla maskinen till ett fullvärdigt patent.
Under de decennier som följde glömdes Meucci i stort sett bort. Men 2002 antog den amerikanska kongressen en resolution som erkände Meuccis bidrag och erkände honom som en nyckelperson i telefonens utveckling.

Espresso-maskin
Eftersom kaffekulturen är så djupt rotad i den italienska livsstilen kommer det förmodligen inte som någon överraskning att vi har landet att tacka för espressomaskinen.
Kaffe var en stor affär i Europa på 1800-talet, och många uppfinnare utforskade olika sätt att använda ånga för att minska bryggtiden. Den maskin och metod som skulle leda fram till espresson brukar tillskrivas Angelo Moriondo i Turin, Italien, som 1884 beviljades ett patent för "en ny ångmaskin för ekonomisk och omedelbar tillredning av kaffedryck". Moriondo verkar dock ha haft problem med sitt varumärke, eftersom ingen av hans maskiner finns kvar i dag.
En annan som byggde vidare på Moriondos arbete var italienaren Luigi Bezzera. I början av 1900-talet lade han till en portafilter och flera brygghuvuden till designen. Sedan kom Desiderio Pavoni, som arbetade tillsammans med Bezzera för att göra maskinen perfekt.
Pavoni lade inte bara till en viktig tryckavlastningsventil till maskinen, utan han anses också ha gjort espressomaskiner till en kommersiell framgång.

La Pavonis espressomaskiner finns fortfarande kvar på marknaden

Leonardo Da Vincis uppfinningar

1Självbärande bro 		En av de enklaste - men mest effektiva - av da Vincis uppfinningar är en bärbar träbro som byggdes för att hjälpa arméer att korsa vattendrag utan behov av skruvar.

2helikopter 			Även om den första riktiga helikoptern inte byggdes förrän på 1900-talet, är da Vincis skisser från 500 år sedan mycket nära den moderna maskinen.

3fallskärm 			Da Vinci hann aldrig tillverka den, men hans berömda vetenskapsjournal, Codex Atlanticusinnehåller skisser och beskrivningar av något som liknar en fallskärm.

4självgående vagn		Da Vincis konceptualiserade vagn, som drevs av spiralfjädrar, hade bromsar och förprogrammerbara styrsystem och anses vara en tidig föregångare till bilen.

5stridsvagn				Inte heller da Vinci tillverkade någon stridsvagn, men han utvecklade en plan för ett pansarfordon, utrustat med vapen, som såg lite ut som en stridsvagn.

Mikrochip
Här är en uppfinning från 1900-talet som, trots att den är liten till storleken, har haft en gigantisk inverkan på tekniken. Det är den italienske uppfinnaren, fysikern och entreprenören Federico Faggin som har designat det första kommersiella mikrochipet, Intel 4004.
Faggin föddes i Vicenza 1941 och flyttade till Silicon Valley där han 1970 började arbeta för Intel. Sex månader senare hade han och hans team kommit på ett sätt att få in en mikroprocessor - "hjärnan" i en dator - på ett litet chip.
Uppfinningen, som kallas mikrochip, hade ursprungligen utvecklats för en japansk tillverkare av miniräknare. Men Faggin hade större idéer. Han övertalade Intel att omförhandla en exklusivitetsklausul, så att mikrochipet kunde säljas till andra kunder, och fortsatte att utveckla efterföljande generationer av uppfinningen.
Utan mikrochipet skulle tekniken som vi känner den idag inte existera. Det skulle inte finnas några datorer, inga telefoner, inga moderna bilar eller någon annan smart elektrisk apparat.

Mikrochip innehåller ett komplext nätverk av elektroniska kretsar med miljontals eller miljardtals komponenter

Leonardo da Vinci kom på innovationer och uppfinningar som var långt före sin tid

Modernt bankväsende
För att hitta ursprunget till dagens banksystem måste vi gå tillbaka till medeltidens och renässansens Italien, då nordliga stadsstater som Venedig, Florens, Siena och Genua var rika knutpunkter för handel och innovation.
I takt med att handeln expanderade i dessa städer ökade också behovet av kapital och krediter. Italienska köpmän vände sig till förmögna familjer och finansiärer för att finansiera sina satsningar, vilket lade grunden för formella bankinstitutioner.
De tidigaste bankerna uppstod i Florens, där familjer som Medici började tillhandahålla finansiella tjänster för köpmän, härskare och den katolska kyrkan. Medici-banken var banbrytande för många av de metoder som än idag är centrala inom bankväsendet, t.ex. lån, insättningar och krediter. I Venedig utvecklades sjöfartsförsäkringar parallellt med det dubbelhäftande bokföringssystemet, som fortfarande är grundläggande för affärsredovisning.
Remburser och växlar (som liknar det vi idag kallar checkar) infördes också för att stora summor pengar skulle kunna överföras säkert över långa avstånd.

Tidningar
Tidningen har genomgått många förändringar under många århundraden och den tidigaste föregångaren till den moderna tidningen tros ha uppstått i Venedig 1566.
I form av handskrivna nyhetsblad, dessa avvisieller gazetter, fokuserade på politiska och militära nyheter från Italien och Europa. De blev kända som de venetianska tidningarna och distribuerades varje vecka på enstaka ark som var vikta till fyra sidor.
I avsaknad av tryckpressteknik skrevs de noggrant för hand av personer som kallades menanti, reportisti eller gazzettierioch detta begränsade tidningens spridning. Men deras inflytande spreds över hela Europa och blev ett viktigt steg i utvecklingen av dagstidningen.
Vissa hävdar dock att romarna var först. Tidningen dateras till år 59 f.Kr, Acta Diurna, översatt som Daily Doings, var officiella meddelanden, krönikor över händelser och till och med skvaller som ristades i sten eller metall och placerades på framträdande platser.

Blå jeans
I motsats till vad många tror var det faktiskt inte Levi Strauss som uppfann jeansen. Den USA-baserade tyska immigranten spelade en viktig roll i att popularisera den moderna versionen som vi känner till och älskar idag, men jeansbyxor kan faktiskt spåras tillbaka till Genua i Italien - termen "jeans" tros till och med härstamma från 'Gênes', det franska ordet för Genua.
På 1400-talet använde skeppsbyggare och köpmän i Genua en billig, grov och stark korsvävd typ av bomull för att tillverka segel och skydda varor. Tyget importerades från Nîmes - eller de Nîmes (därav termen denim) - en fransk textilstad. Samtidigt importerades indigo till Genua från Indien och lokalbefolkningen började färga tyget blått och utvidga sin repertoar från fartygssegel till kläder. Tyget blev snart populärt bland sjömän och arbetare tack vare sin hållbarhet och slitstyrka.
I dag återtar Genua sin historiska koppling till tyget genom att utveckla en hållbar denimindustri och vara värd för en rad olika kulturevenemang och festivaler.

Banca Monte Dei Paschi grundades 1472 och är den äldsta bevarade banken i världen

Den internationella batteridagen hålls den 18 februari, Alessandro Voltas födelsedag

"Gazette" kommer från det venetianska myntetgazzetta', som var kostnaden för de tidiga nyhetsbladen i Venedig

Genua håller nu en årlig jeansvecka för att hylla sin historiska koppling till tyget

Batterier
Inspirationen till uppfinningen av batteriet kom från den italienske fysikern Alessandro Volta som ville visa att hans vän och kollega Luigi Galvani hade fel.
Efter att ha experimenterat på grodor trodde Galvani att elektricitet kom från djurvävnad, en teori som är känd som "animal electricity". För att motbevisa sin väns resultat började Volta demonstrera sin egen teori, att elektricitet faktiskt kunde genereras genom kontakt mellan metaller.
Resultatet blev den voltaiska stapeln - det första elektroniska batteriet. Det uppfanns år 1800 och bestod av omväxlande lager av zink- och kopparskivor, åtskilda av saltvattenindränkt tyg eller kartong, som staplades ovanpå varandra för att skapa en elektrisk ström.
En kemisk reaktion uppstod mellan elektrolyterna (saltet) i saltlaken och metallen, vilket skapade ett flöde av elektroner och därmed en elektrisk ström. Uppfinningen var banbrytande eftersom den gav en tillförlitlig och kontinuerlig källa till elektrisk kraft.
Eftersom den voltaiska stacken lade grunden för det moderna batteriet, antogs termen "volt" officiellt som enhet för elektromotorisk kraft och elektrisk potentialskillnad.

radio
Trots att decennier av forskning om radiovågor föregick hans arbete, anses den italienske elektroingenjören Guglielmo Marconi från Bologna ha utvecklat ett system som kunde sända och ta emot signaler över långa avstånd, även kallat radio.
När Marconi blev avvisad i Italien för sitt tidiga arbete med trådlös telegrafi flyttade han till London och saker och ting började se bättre ut. Han lyckades sända ett meddelande i morsekod över 3,2 km 1895 och fick ett år senare det första patentet för ett trådlöst telegrafisystem i England.
Men hans stora genombrott kom 1901 när han tog emot den första transatlantiska radiosignalen, som kopplade samman Europa och Nordamerika och visade på radions potential för långdistanskommunikation. Till en början fokuserade han på att kommersialisera sitt arbete för sjöfartsindustrin, men han kom att spela en avgörande roll för att popularisera radio och göra det till en hushållsteknik.

Skrivmaskin
Skrivmaskinen och dess distinkta symfoni, med sina klapprande tangenter och dunsar i slutet av raden, har spelat en viktig roll för hur vi producerar skriftligt innehåll.
Även om ett fåtal uppfinnare har fått äran för olika utvecklingar, anser de flesta historiker att den italienske uppfinnaren Pellegrino Turris insatser var avgörande för skrivmaskinens barndom.
Turri byggde enligt uppgift sin skrivmaskin i början av 1800-talet för att hjälpa sin blinda vän, grevinnan Carolina Fantoni da Fivizzano, att skriva brev utan hjälp av andra. Även om inte mycket är känt om själva apparaten har några brev skrivna av grevinnan överlevt, och i dem diskuteras hennes framsteg med att lära sig maskinen, och Turri omnämns som hennes "kära vän".
Vid sidan av sin skrivmaskin uppfann Turri också en form av karbonpapper 1801. Men fem år senare patenterade Ralph Wedgwood sin version av karbonpapper, vilket innebär att italienaren inte ofta får det erkännande han förtjänar för denna uppfinning.

Den första riktiga radiosändningen gjordes av Guglielmo Marconi 1895

hE bidrog till att popularisera radion och göra den till en hushållsteknik

Sexton brev skrivna på Pellegrino Turris skrivmaskin visas på Reggio Emilias stadsmuseum

Marco Polo färdades över land i en karavan, där kameler hade rollen som lastdjur

Italiens stora upptäcktsresande

Världen som vi känner den har formats av de otroliga resor som företogs av italienska upptäcktsresande på jakt efter berömmelse, rikedom och kunskap

ORD hannah soar

Italiens upptäcktsresande från upptäcktsresandets tidsålder har spelat en avgörande roll för att forma historiens gång och vända upptäckternas tidvatten. Från Christofer Columbus våghalsiga resor över Atlanten i jakt på nya handelsvägar till Amerigo Vespuccis kartor, vars namn förevigade Amerika, sökte dessa äventyrare inte bara rikedomar, utan de utlöste också ett enormt kulturellt utbyte. Deras resor avslöjade okända territorier, satte fart på upplysningstiden och väckte äventyrslusten hos Europas folk. Men deras strävan fick också ödesdigra konsekvenser för andra delar av världen. Den amerikanska ursprungsbefolkningen utsattes för sjukdomar, krig och förtryck, och de rutter som upptäcktsresande fartyg stakade ut banade väg för den transatlantiska slavhandeln. Det är en tid med ett komplext arv.

Marco Polo 1254-1324
Den venetianske köpmannen Marco Polo var inte den förste europé som nådde Kina och bortom det, men hans reseskildringar var de första i sitt slag. När Polo gav sig ut på sin extraordinära resa i slutet av 1200-talet förändrade han européernas uppfattning om öst. Han färdades längs Sidenvägen och nådde Kublai Khans hov i Kina, grundaren av den kinesiska Yuandynastin. Polo tjänade Khan som sändebud, eller emissarie, där han fick erfarenhet av en civilisation som var rik på kultur och innovation, men så annorlunda än Venedig. Polos detaljerade redogörelser, som dikterades för en författare medan de två satt fängslade, publicerades senare i Marco Polos resor. Genom dem fick européerna upp ögonen för Asiens underverk: dess konst, teknik och kulturer. Polos krönikor banade väg för upptäcktsresornas tidsålder och inspirerade säkerligen Christofer Columbus över ett sekel senare.

Christofer Columbus 1451-1506
Christofer Columbus, den genuanske sjöfararen vars namn är synonymt med utforskning, gav sig ut på sin historiska resa 1492. Sponsrad av den spanska monarkin seglade han över Atlanten för att hitta en västlig rutt till Ostindien. Istället snubblade han över Bahamas, vilket markerade början på den europeiska koloniseringen i Amerika. Columbus expeditioner avslöjade nya landområden och resurser och blev startskottet för en våg av utforskning och erövring som omformade den globala handeln och kulturen. Detta utbyte av växter, djur och sjukdomar kallas det colombianska utbytet och omfattar införandet av till exempel potatis och tomater i den gamla världen och ris, vete och sockerrör i den nya världen. Hans eftermäle är dock komplext. Samtidigt som han hyllades för sina upptäckter ledde hans möten med ursprungsbefolkningar till djupgående och förödande konsekvenser och ett mörkt kapitel i historien.

Detta porträtt, som sägs föreställa Christofer Columbus, målades postumt av Sebastiano del Piombo år 1519

En del av da Verrazzanos upptäckter överskuggades av andra händelser, som kriget mot Aztekerriket

Deras resor avslöjade territorier och väckte äventyrslustan till liv

Det är inte känt vad som hände med John Cabot under hans andra resa. Han kan ha dött på vägen eller stannat kvar i Nord- och Sydamerika

Amerigo Vespuccis namn lever vidare i Amerika, men det är osannolikt att han någonsin var medveten om namngivningen under sin livstid

John Cabot 1450-99
Den italienske upptäcktsresanden som är känd för sin avgörande roll i den tidiga utforskningen av Nordamerika gjorde sitt avtryck i slutet av 1400-talet. Cabot seglade under engelsk flagg på uppdrag av Henrik VII och gav sig 1497 ut på en resa som tog honom över Atlanten på jakt efter en ny väg till Asien. Han bestämde sig medvetet för att ta en nordlig rutt, i motsats till Christopher Columbus. Han landsteg på vad moderna historiker tror var kusten av det som nu är Newfoundland i Kanada. Denna bedrift gör Cabot till en av de första européerna som satte sin fot i Nordamerika sedan vikingarna hade nått Vinland omkring år 1000. Cabots upptäckt lade grunden för Englands framtida anspråk på Nordamerika och öppnade dörren för ytterligare utforskning och exploatering av kontinentens resurser. Även om Cabot inte är lika berömd som Columbus är hans bidrag till historien verkligen betydelsefullt.

Amerigo Vespucci 1454-1512
Den florentinske navigatören och upptäcktsresanden är mest känd för sina betydande bidrag till kartläggningen av den nya världen. Vespucci seglade under både spansk och portugisisk flagg i slutet av 1400-talet och början av 1500-talet och genomförde flera resor längs Sydamerikas och Centralamerikas kuster, bland annat det som idag är Venezuela och Brasilien. Hans uppteckningar och brev om kustlinjer, landskap, växter och djur i dessa regioner gav en klarare förståelse för kontinentens otroliga, och hittills dåligt förstådda, storlek och mångfald. Två brev som tillskrivs Vespucci om dessa uppdrag, publicerade mellan 1503 och 1505, fick stor spridning i Europa (även om deras sanningshalt är ifrågasatt). Utgivarna av dessa redogörelser föreslog att de nya kontinenterna skulle namnges till Vespuccis ära, vilket är anledningen till att vi idag kallar den nya världen för Amerika.

Giovanni da Verrazzano 1485-1528
Denna florentinska upptäcktsresande gjorde betydande framsteg när det gällde att navigera i Nordamerikas okända vatten. I tjänst hos kung Frans I av Frankrike satte da Verrazzano segel 1524, driven av hoppet att upptäcka en ny sjöväg till Stilla havet och utöka det franska inflytandet i den nya världen. Hans resa förde honom längs östkusten, mellan nuvarande Florida och Newfoundland, där da Verrazzano blev den förste europé som utforskade New Yorks hamn och North Carolinas kust. Hans reseberättelser gav värdefulla insikter om kustlinjen, människorna och ekosystemen på de platser han mötte. Efter att ha återvänt till Frankrike gav han sig ut på ytterligare två resor, och hans sista resa, 1528, var sannolikt orsaken till hans död. Trots det hade hans resor ett betydande inflytande på kartografin och lade grunden för framtida utforskning.